De Beauvoirs arbeid er gjennomsyret av patriarkalske verdier.
Det spør hvordan vi kan bli mer frigjort i en manns verden
i stedet for å be om det kvinner trenger,
som er en fullstendig tilbaketrekning fra den væremåten.
Hva foreslår du? At kvinner skal bo i et fellesskap?
Nei, kjære. Mennene.
-Har du alt du trenger? -Mamma.
Kom igjen. Prøv lakseterrinen.
Du skal ikke være oppe. Gi meg den.
-Det er en fest, Skilpadde. -Slutt å kalle meg Skilpadde.
-Men se på den søte nesa di. -Bare gi meg det.
Se hva du har gjort.
Du får meg i trøbbel. Jeg skal holde øye med deg.
Gå og hent litt salt.
Jeg tror vi har lest at ledere er kompromittert
av metaforisk og psykologisk instinkt.
Skal vi spille et spill?
Fant du saltet?
Jeg skulle bare hente glass.
Ikke vær sjalu.
God morgen, Skilpadde. Er ikke Otis her?
Nei, han har vært hos Maeve hele helgen.
Han har tentamen i dag. Det føles som om han stenger meg ute.
-Kanskje han er flau over Maeve. -Hvorfor skulle han være flau?
Kanskje du bør være litt mindre intens. Som en avslappede, kul vennemor.
Jeg er avslappet.
Uansett, jeg har bestemt meg for å gi deg pengene.
Herregud. Takk.
Hva er dette?
Det er en "søsterkontrakt" så vi begge forstår betingelsene.
-Den er veldig lang. -Ja.
Ta den tiden du trenger.
Det haster ikke. Og når du signerer, overfører jeg pengene.
Du er ikke avslappet.
-Jeg begynner kanskje på skolen i dag. -Er det sant?
Mamma.
Kan du prate litt?
-Hvis dette handler om O, så nei. -Det gjør det ikke.
Programmet er på pause til det om at hun blir slettet, blir avklart.
Kansellert, mamma.
Det var ikke derfor jeg ringte.
Jeg lurte på om du og Maeve ville komme på middag i kveld.
Det ville vært veldig rolig.
Avslappet.
Ikke intenst.
Jeg spør. Mamma lurer på om du vil komme på middag i kveld?
-Jeg tror ikke det er lurt. -Maeve og jeg fikk en dårlig start.
Jeg vil gjerne bli bedre kjent med henne.
Hun vil bli bedre kjent med deg.
-Greit. -Ja?
Det høres hyggelig ut.
-Bra. -Vi kommer senere.
Ok, ha det.
Beklager, jeg hadde ikke noe valg.
Jeg åpner.
-Kom inn. -Du er ikke Jean. Fremmed.
Hei, Jean. Jeg har en skummet latte til deg.
-Takk. -Fint hus!
Bortsett fra trehytta utenfor.
-Den er nifs. -Eksen min bygde den.
Jeg skal ta den ned. Jeg har bare ikke hatt sjansen.
Beklager. Har jeg glemt noe?
Jeg vil bare prate.
Jeg går.
Vi går inn her.
Dysforien min er på topp.
Jeg prøver å ta vare på meg selv og holde ut,
men jeg venter på at det neste skal komme og slå meg ned.
Jeg slipper ikke unna følelsen.
Den er der når jeg våkner, når jeg legger meg.
Skulle ønske jeg kunne bli barn igjen.
Det var siste gang jeg følte meg som meg selv.
FINNER IKKE DONASJONEN
Vær så god. Det beste fra moren din.
Hva tenker du om eksamen?
Jeg fikk en e-post om at sæddonoren ikke er registrert.
Du skulle vente til etter eksamen.
Jeg vet dere skjuler noe for meg.
Vi vil bare at du gjør det bra.
Det er ditt siste år på college. Du må holde fokus.
-Kan du si hva som skjer? -Ingenting.
Det er bare en forveksling.
Slutt å stirre på meg.
Din dumme Jesus.
Eric! Toasten din blir brent!
Skulle jeg kjøpt en "babyccino" til Joy? Jeg ville komme og oppdatere deg.
Det ble litt sprøtt på stasjonen.
Terry er ikke fornøyd med meg i det hele tatt,
men jeg har fortsatt tro på at vi kan få det til å fungere.
Vi må bare lage en handlingsplan og omgruppere.
Celia, tingen er…
Jeg tror ikke jeg er rett person for programmet.
Jeg trodde jeg kunne sjonglere alt,
og det viser seg at det er mye vanskeligere enn jeg trodde.
Men siste program var mye bedre. Du fant deg selv.
Jeg må bare være mamma nå.
Hei, alle sammen. Innsamlingen nærmer seg.
Vi ser etter folk som kan hjelpe med billettsalg og catering, så si fra
om du vil hjelpe til.
Du er modig som avslørte O.
Jeg tisset i klesskapet i fylla en gang, så du burde ikke være flau.
Gå dit for registrering.
-Ok. -Lykke til.
-Ses senere. -Ja.
Ruby. Hei.
Det jeg sa om oss og Maeve, unnskyld.
Det var frekt av meg, og jeg fikk panikk, og det får meg til å si dumme ting.
Men jeg tror vi fortsatt har en sjanse til å vinne om vi glemmer det.
Jeg jobber for en ny en nå, Otis.
-Ta et skilt. -Stikk det i øyet.
Vær rimelig.
-Hvem fikk deg til å gjøre dette? -Jeg er selvstendig.
Du?
Du kan ikke bare bli med. Det er mot reglene.
Det er ingen regler.
Og Connor er ikke mindre verdig enn dere to.
Jeg har hatt kanalen min i årevis.
-Jeg har vært i terapi hele livet. -Faren min er også terapeut.
Jeg har min egen kanal, mest om gaming, men Ruby hjelper meg å fornye meg.
-Hun tok meg med på shopping. -Connor. Ingen vil stemme på deg.
Unnskyld. Vi stemmer heller på ham enn dere to.
-Dere er problematiske. -Jeg er ikke problematisk.
Vi har gratis luer! Gratis luer til alle!
-Stem på Connor! -Ta to.
-Herregud! -Stem på Connor!
Det holder.
-Jeg har funnet ut av det. -Meningen med livet?
Hva jeg vil ta bilder av. Jeg har tatt de første. Vil du se?
-Vi skal ikke snakke sammen. -Maeve sier vi kan være venner.
Ja.
Kom igjen!
Hysj, lille plante, ikke si et ord
Mamma skal kjøpe en fugl til deg
ELEVTJENESTER
INNMELDING
UKJENT
-Hallo. -Hei, Maeve? Det er Mo.
Den tvilsomme.
Ja, hei.
Sean ba meg si at du må hente moren din.
Hvor er han?
Han dro, pakket alt han eide.
Greit. Fred ut.
Hei, Maeve.
Hei.
Jeg er lei for det med moren din.
Slipper kukbitere unna når de har en død mor? Så nådig.
Dette er buksene jeg hadde på meg den dagen
da jeg ble overfalt på bussen.
Jeg hadde tenkt å kaste dem, men jeg klarer ikke.
Hver dag føler jeg meg mer som meg selv, og det er flott,
men noen ganger føles det, selv når jeg gjør noe jeg elsker,
som å spise is,
som om jeg fortsatt har dem på.
Som om det aldri forsvinner.
Så, ja, dette er min idé.
Disse er geniale.
Du har hjulpet så mye. Du kommer til å bli en god lærer.
Takk, men dette er bare deg.
Kan elever som tar tentamen i historie eller geografi,
komme seg til første etasje?
JEG MÅTTE DRA. MØTES HOS DEG KLOKKA FEM.
JEG HAR TENTAMEN NÅ.
-Stem på Connor. -Snakk til meg, for jeg forstår det ikke.
Du er så forelsket.
Denne veien.
Dørene lukkes.
Heisen går opp.
Hallo?
Sarajevo, Beograd, Sofia.
-Hva er hovedstaden i Montenegro? -Podgorica.
-Er du sikker? -Ja.
Den het Titograd mellom 1946 og 1992, men det er ikke nøye.
-Du klarer dette. -Takk.
Viv.
Hei.
Hvorfor snakket du med ham?
Hvem? Han stilte meg bare spørsmål om eksamen.
-For det så ut som om du flørtet med ham. -Det gjorde jeg ikke.
-Ikke lyv. -Geografitentamen her.
Jeg tror de skal inn, så…
Ikke gå fra meg.
Det gjør vondt, Beau.
Slutt.
-Hva gjør du? -Ikke vær nervøs. Du er rå.
Hallo?
Telefonen er ødelagt.
Er du sikker?
Nei, jeg ville bare bli her med deg litt til, Otis.
Hallo?
Herregud.
Vi sitter fast. Vi vil gå tom for luft, O.
Vi går tom for oksygen og dør.
-Hva gjør du? -Prøver å late som om du ikke er her.
AC/DC. Adam and the Ants.
Bowie, David. Carpenters.
Den virket i morges.
Den virker ikke nå. Den sitter fast igjen!
Du kommer for sent, så hvis du bare tar trappa…
Nei, jeg venter med deg.
Unnskyld meg. Siobhan, hei.
Jeg har en eksamen om nøyaktig ti minutter. Ovenpå.
Og heisen er ødelagt igjen.
Ok.
-Jeg henter rektor Lakhani. -Ja.
Jeg har fått nok av dette.
Det er ugagn i øynene dine.
Dere følger nå eksamensregler. Om dere har uautoriserte gjenstander…
Jeg har ikke øvd.
…elektroniske gjenstander, lever dem nå.
Hvis dere ikke leverer dem, kan resultatene bli annullert.
Dere har et eksamensark. Ikke åpne det før jeg ber dere om det.
Dere har 60 minutter på å fullføre eksamen.
Tiden begynner nå.
Greit. Hold hodet kaldt.
Vennligst gå til utgangen, og la eksamensarkene ligge.
-Herregud, jeg hater brann. -Én rekke. Ikke løp.
Hold dere rolige, alle sammen!
Dann to veldig klare rekker bak meg.
Vi går ned trappen, går ut og samles ved samlingspunktet.
-Ingenting å bekymre seg for. -Blir dette tøft?
Ok. Det går bra.
-Vi må finne et alternativ. -Hvordan kommer vi oss ut?
-Vi kommer til å dø. -Vi kommer ikke til å dø.
Irriterende, ikke sant? Å ikke komme dit dere skal.
Hva skjer? Dette er veldig forstyrrende.
-Ros, skru av alarmen? -På vei.
Jeg har bedt om en ny heis flere ganger, men ingenting skjer.
Så ja, jeg skal være litt forstyrrende.
For jeg er forbanna.
Jeg har andre ting å bekymre meg for. Om jeg får et godt resultat på eksamen.
Hva jeg skal ha til middag i kveld. Vanlige hverdagsgreier.
Men i stedet kaster jeg bort tiden
på å forklare hvorfor tilgjengelighet er viktig når det burde være gitt.
Jeg trodde du fikset den.
Ja, den suger.
Jeg klandrer ikke én person.
Det er alles feil.
-Hva skjer? -Det er alles ansvar.
Heisen virker ikke. Igjen.
Hvis denne skolen har råd til lydbad og biekolonier…
Redd biene!
…har den råd til en fungerende heis.
Jeg vet at det ikke er glamorøst, men det er viktig
at når folk ber om noe de trenger, så lytter dere.
Jeg tror dette er en stor misforståelse.
-Han kaller det en misforståelse. -Vi kan fikse det.
-Kom med problemer… -Det er ingen misforståelse.
Det er en ettertanke.
Ingen av dere innså at dere hadde forlatt meg akkurat nå
når skolen kunne ha brent ned.
Jeg pleide å bruke tegnspråk som barn,
men da jeg gikk på ungdomsskolen, var ikke tilgjengeligheten der.
Jeg var for flau til å be om det.
Så jeg later som om jeg takler det like bra som alle andre.
Det er så mye jobb.
Å lese lepper, folk som snakker for meg, ingen notater i timen.
Det er så slitsomt.
Jeg skulle ønske folk forsto at problemene våre kommer fra barrierer i samfunnet,
ikke våre funksjonsnedsettelser.
-Hvem er det? -Jeg har aldri sett ham før.
-Jeg tror ikke han går her. -Jeg er veldig lidenskapelig.
Jeg skal ringe en ingeniør, så skal vi ordne opp i dette.
Men i mellomtiden, bare gå tilbake til eksamen.
Nei. Ikke godt nok.
Hvis Isaac ikke kan ta eksamen, tar ikke jeg eksamen.
Ja. Vet du hva? Vi rører oss ikke før den er fikset.
Herregud. Skal vi protestere?
Som de berømte nakne folkene på 60-tallet med de morsomme små rumpene?
Hvordan får de moren din inni den?
Det er asken hennes.
Sean og jeg skulle spre den sammen. Sa han noe før han dro?
Bare at han ville prøve å bli ren.
Og hvis han ble her, ville han ikke klart det.
Akkurat.
-Hva skjer med plasten? -Jeg har allergier.
-Vil du spille Zoltans tempel? -Ja.
Du er den rosa sneglen. Jeg kaller henne Sluggy.
-Hvorfor er jeg sneglen? -Fordi den er rosa.
Jeg har høyleveringen, men traktoren står i veien.
Kan du flytte den?
Jeg kommer straks.
Traktor.
Ok.
Denne skal hit.
Greit.
Hva gjør du?
-Hva skjer? -Er du helt udugelig?
Adam, hva i helvete? Ned nå! Kom igjen, fort.
Hva faen?
Unnskyld.
Jeg lot deg være alene i 15 minutter!
Du må holde løftene dine og være tro mot kjerneverdiene dine.
Herregud, tuller du?
BEKLAGER DET MED KINOEN. KAN VI MØTES?
MIN KOSTELIGSTE
-Hva gjør du? -Jeg river trehytta.
Ja, jeg ser det, men hvorfor gjør du det nå?
Fordi den er stygg og irriterende, og jeg vil ikke se på den mer.
Tante Jo-Jo kommer og hjelper. Kom igjen.
-Hva gjør du? -Jeg hjelper til.
-Har du brukt en hammer før? -Jeg kan bruke hammer.
Bare snu den.
-Det er en krok på den andre siden. -Det er en hammer. Jeg vet hva…
-Hva har du gjort? -Du er en kontrollfrik!
Nei! Bare kom deg vekk!
Du må styre alt!
Hva slags person skriver en søsterkontrakt for hånd?
Det er analt tilbakeholdende!
Kan du ikke la meg bruke min egen dømmekraft?
-Fordi din dømmekraft er berømt dårlig! -Hva skal det bety?
Hvor mye kostet den elektriske ansiktsmasken?
Den kostet 250 pund, som faktisk er ganske billig,
for den skulle koste 350 pund. Jeg fikk den på salg.
Men du står i gjeld, Joanna!
Jeg tror du kan ha nytte av litt terapi.
-Herregud! Virkelig? -Ja.
Barndommen vår var ikke så ille!
Terapi har hjulpet meg dypt,
og jeg tror at du vil kunne få litt struktur i livet ditt.
Ja, for du har virkelig tatt deg sammen.
Du er her ute og river en trehytte
når du burde snakke om fyren som bygde den,
som trodde han var far til barnet!
Hvorfor har ikke han det jævlig?
Jeg sier bare at du ikke har taklet årene med misbruk.
Derfor er alt dette bare selvsabotasje.
Hele livet ditt ville vært annerledes.
Faen.
-Hei. Går det bra? -Ja.
Herregud!
Er det ikke flott å se unge mennesker være så lidenskapelige?
-Vi visste ikke at du følte det slik. -Det må være så frustrerende.
Vi skal prøve hardere for å støtte deg.
Takk.
Er noen sultne? Jeg skal se om kantina gir oss mat.
Jeg er sulten. Jeg blir med.
Kan du la være?
-Jeg må ut herfra. -Er du desperat etter å rekke noe?
Ja, faktisk.
Kjæresten min skal møte mamma i kveld. Ikke at det er din sak.
Den er ikke forgiftet.
Takk.
-Burde vi ikke ha noe pålegg? -Nei, alle liker brød.
Jeg har ment å spørre om det går bra.
Ja, opp og ned. Det hjelper med T.
-Og det går bedre med mamma. -Bra.
Jeg får glimt av hvor bra ting kan være,
så husker jeg at det er utenfor min kontroll.
Jeg vet ikke.
Jeg husker at jeg ikke får behandlingen jeg trenger for å leve livet mitt.
Det er så vondt.
Så jævlig.
Det er så jævlig.
Jeg har tenkt på å gjøre det privat.
Men jeg har hørt mye forskjellig.
Hvor mye kostet det deg?
Det kostet rundt 10 000 pund. Familien min betalte.
Faen!
Vi har ikke råd til det.
-Jeg er sulten. Hva har dere? -Vi har brød.
Er det pålegg eller…
-Bare brød? -Takk.
-Bare brød? -Bare brød.
Vær så god.
-Hei. -Hei.
Vil du ha litt brød?
Går det bra?
-Kjære deg. -Jeg ser ting hele tiden, Abbi.
Jeg får tegn fra Gud.
Gud sier at jeg ikke skal vende ryggen til samfunnet mitt.
At jeg burde bli døpt.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Vil du bli døpt?
Ja, men jeg føler skyld.
Se på alle der ute som kjemper for den de er.
Hvorfor er ikke jeg sånn?
Noen ganger kunne jeg gitt hva som helst for å gå tilbake til kirken.
Den var hele verden min. Jeg savner den.
Ikke alle kan kjempe, og det er greit.
Uansett hva du velger, støtter jeg deg.
La oss be sammen.
Jeg ville bare si takk for alt du har lært meg
før jeg drar.
Hva snakker du om?
Jeg får sparken nå, og jeg vil bare si takk.
Sparken? Du har ikke sparken.
Jeg syns du er flink til denne jobben.
Bortsett fra i dag, syns jeg du viser gode instinkter.
-Så jeg har ikke sparken? -Nei.
Men det får du om du kaster bort tid på å spørre om du har sparken.
Aldri sett deg på traktoren igjen.
Jeg forstår.
Du er så dramatisk.
Hvorfor trodde jeg vi kunne bo sammen?
Kanskje fordi alternativet er å være hjemløs.
Jeg var snill nok til å ta deg inn.
-Ta meg inn? -Ja.
Otis tryglet meg om å komme fordi du sliter.
Du har alltid bare dukket opp når det passer deg.
Fordi du er grunnleggende egoistisk.
-Er jeg egoistisk? -Ja.
Dan kan være den rette, og du forbyr meg å treffe ham!
Alle du har datet har vært den rette frem til du rømmer.
Faen ta deg!
-Faen ta deg! -Faen ta deg!
Pissetruser!
Jo!
Faen. La oss snakke om det. Dette er latterlig.
Hvorfor vil du ikke snakke om det?
Hvis du drar nå, får du ikke komme tilbake.
Slapp av. Jeg kommer ikke tilbake.
Så mye for å hjelpe din søster i nød.
Du er patologisk ute av stand til å ta imot hjelp.
Det er ikke sant.
Din søsterkontrakt kan kysse meg i ræva!
-Hei. -Hei.
Kom inn.
KOM HIT!
Det er bedre, uten gjørme.
Du tok søsteren min og meg i et uheldig øyeblikk tidligere.
Søsken kan virkelig provosere hverandre.
Otis fortalte meg at du mistet moren din. Jeg er så lei for det.
Det går bra. Hun er ikke borte. Hun er død.
Det er så irriterende at folk sier de er lei for det.
Ikke sant?
Jeg bør gå. Dette var en tabbe.
Nei, jeg vil virkelig bli kjent med deg, og jeg sa noe galt.
-Jeg er bare ikke meg selv. -Selvsagt ikke.
Da jeg mistet moren min, følte jeg meg så splittet.
Det var som om senteret mitt var helt borte.
Vi hadde et vanskelig forhold.
Jeg kunne ikke forstå verden uten henne.
Fortalte Otis deg noe mer om moren min?
Nei.
-Hun var narkoman. -Det må ha vært vanskelig for deg.
Jeg er lettet over at hun er borte.
Det er ikke uvanlig at folk føler lettelse,
spesielt når det er barndomstraumer.
-Så jeg er ikke en forferdelig person? -Nei.
Ikke vær streng mot deg selv.
-Kan jeg hjelpe til med noe? -Ja. Er du flink til å skrelle?
Førsteklasses skreller.
Jeg trodde kjæresten din bodde i USA.
Kom igjen. Jeg snakker bare.
Nei, hun flytter tilbake til Moordale. Hun skal begynne på Cavendish.
Jeg trodde hun tok det imponerende kurset.
Hva er poenget ditt?
Det virker bare litt rart.
Hun må virkelig like å tilbringe tid med deg for å gi opp det.
Ja, det gjør hun faktisk. Vi er ganske lykkelige.
Det går stort sett bra mellom oss.
"Stort sett"?
Har du fortsatt sexfobi?
Hva?
Jeg leste det moren din skrev om deg. Det er fascinerende.
-Det er så utrolig upassende. -Jeg tolker det som et ja.
-Ja, vi har problemer. -Sexproblemer?
Ja, jeg har et problem.
Jeg hadde et problem der jeg ble veldig engstelig rundt sex,
men jeg taklet det.
Nå er det tilbake, og jeg forstår ikke hvorfor.
Nei, vi gjør ikke dette.
Hva gjør jeg? Jeg gjør ingenting.
Kan vi ikke snakke om deg for en gangs skyld?
-Hva med meg? -Jeg vet ingenting om deg.
Har du spurt? Nei.
Hva skjedde med Ruby? Aner du hvor ille hun følte seg?
Ikke lat som om du bryr deg om henne. Du bruker henne fordi du vil vinne valget.
Hva med alt du har sagt? Du fikk meg til å se ut som en menninist.
Du var med i mammas radioprogram.
Er du aseksuell, eller ville du bare straffe meg?
Det er en skikkelig jævlig ting å si.
Otis fortalte meg om kurset du tar. Det høres prestisjefylt ut.
-Når drar du tilbake? -Jeg drar ikke tilbake.
Jeg skulle begynne på Cavendish i dag,
men jeg vet ikke om jeg skal studere igjen.
Det er en stor avgjørelse.
Ja, jeg kan skaffe meg en jobb, noe trygt.
Det er klokt.
-Hva vil du egentlig gjøre? -Jeg ville bli forfatter.
Jeg innså at det er så konkurransedrevet, og læreren sa at jeg ikke passer.
Jeg kaster ikke bort tiden på noe om jeg ikke er god nok.
Det gir ikke mening. Faen!
-Hold den under der. -Det går bra.
Få se.
Unnskyld.
-Jeg tror ikke det er dypt. -Det går bra.
Jeg vet ikke hvorfor jeg gråter. For en baby.
Det er greit å gråte.
Det er det virkelig.
Greit.
-Unnskyld. -Nei, ikke si det.
Kan du ikke sitte der?
Jeg føler meg så dum.
Jeg overbeviste meg selv om at jeg var spesiell,
som om jeg fortjente å være der. Jeg er bare en idiot.
Dette kan gjøre vondt.
Jeg kjenner deg ikke så godt, men du virker som den typen person
som har oppdratt seg selv fra veldig ung alder.
Og så vidt jeg kan se, gjør du en veldig god jobb.
Men når vi ikke har blitt oppfostret trygt,
kan vi ha lav selvtillit.
Du har fått litt av et tilbakeslag,
og en slik avvisning kan føles veldig smertefullt.
Men jeg vil si
at du var god nok til å komme inn på kurset i utgangspunktet,
og jeg tror at du er like verdig til å lykkes som alle andre der.
-Takk. -Hvorfor bruker du ikke dette?
Jeg tror du trenger noen på din side.
En forelder som ber deg komme deg opp igjen,
å være motstandsdyktig, å fortsette å tro på deg selv.
Ikke la én lærer bestemme fremtiden din.
Ok.
Jeg har dårlig samvittighet for det jeg gjorde mot Ruby.
Hvorfor gjorde du det?
Jeg hadde nettopp flyttet fra Belfast, og jeg var hun med rar aksent.
Jeg var et av de få fargede barna i kullet,
og jeg begynte allerede å føle at noe ikke var normalt.
De andre jentene snakket om gutter og kyssing og forelskelser og…
Det var så mye press om å oppføre seg på en spesiell måte,
og jeg bestemte meg for
å bli bestevenn med de populære så folk ikke så at jeg ikke passet inn.
Så lærte jeg alt jeg kunne om sex og forhold
så jeg kunne late som om jeg var som alle andre.
Jeg ble overrasket over at det var fascinerende,
men det var vanskelig å holde på fasaden.
Det er slitsomt…
…å ikke kunne være seg selv.
Hva ser du på, sengevæter?
Da jeg begynte på college, startet jeg klinikken min,
og jeg følte fortsatt ikke at jeg kunne si at jeg var aseksuell.
Hvem vil ha sexråd fra noen som ikke har sex?
-Det høres ensomt ut. -Ja.
Jeg prøvde å få venner.
Men jeg kunne ikke slippe folk inn uten å bli avslørt.
Jeg tenkte at det var bedre å være alene. Jeg trengte ikke noe annet enn klinikken.
Det var min lidenskap. Det var mitt trygge sted.
Så kom du og tok alt fra meg.
Dørene åpnes.
Fy faen. Vi visste ikke at det var noen her.
Takk.
Heisen er fikset.
Betyr det at vi ikke må ta eksamen?
Eksamen er flyttet til i morgen.
Hva?
Vi skal erstatte heisen.
På tide.
-Vi klarte det. -Ja.
Det var spennende.
Vil du henge?
Unnskyld, jeg trodde jeg var bedre, men jeg er litt forvirret,
så kanskje jeg trenger å sove litt.
Ok. Jeg er her hvis du trenger meg.
Takk.
Hei. Jeg har tenkt på penisproblemet ditt.
Ok. Jeg trenger ikke dine innspill.
Moren din sa at faren din dro da du var liten.
-Hun hadde det veldig tøft. -Ja.
Hun fikk et sammenbrudd. Det var forferdelig. Hva er poenget?
Jeg tror ikke du er redd for å ha sex.
Jeg tror du er redd for å få hjertet ditt knust.
Jeg vet at du ikke vil ha råd fra meg, men jeg syns du bør gi slipp på frykten,
for du kan ikke elske noen uten risiko. Slutt å stå i veien for deg selv.
Ruby, hjelp!
Ok. Én av gangen. Alle skal få.
Jeg kan ikke tro at han vil vinne.
Ja. Det er vel karmaen min.
Jeg vet du gjorde feil.
Men ingen har det bedre alene. Du bør bare si unnskyld.
Vi ses, Otis.
Adam.
Jeg har prøvd å ringe deg.
-Går det bra? -Nei!
Nei, det gjør det ikke.
Jeg rotet det til på jobben i dag, og det første jeg tenkte
var at jeg skuffer pappa.
Du har fått meg til å føle at jeg suger i alt siden jeg ble født.
Jeg vil ikke føle meg som en fiasko lenger.
Du er en fiasko.
Du er bare en trist mann som gjør en jobb du hater
fordi du er for redd til å gjøre noe annet.
Du var aldri interessert i meg.
Det handlet bare om å bli sammen med mamma igjen.
-Adam, det er ikke sant. -Det er sant.
Du liker meg ikke, så slutt å late som.
Er det noen hjemme?
Mamma?
KJÆRE ROZ
ITALIA ER VAKKERT, MEN JEG KAN IKKE VENTE TIL JEG SER DEG NESTE UKE.
HILSEN JEROME
Jerome?
Jeg er hjemme!
-Hallo, kjære. -Beklager at jeg er sen.
-Det går bra. -Jeg satt fast i en heis.
Maeve og jeg har hatt det hyggelig.
-Ja? -Ja.
-Skal vi spise? -Vær så snill. Jeg er sulten.
HEI ABBI, JEG VIL JOBBE I CATERING UNDER PENGEINNSAMLINGEN.
HVOR ER DU? HVORFOR SVARER DU IKKE?
BEKLAGER AT DU BLE LEI DEG. JEG SYNS DU OVERREAGERER
DU VET AT JEG ER STRESSET. DETTE ER TULL.
DU FÅR MEG TIL Å FØLE MEG SPRØ. FORDI JEG ELSKER DEG SÅNN.
Foreldrene mine lyver, og jeg tror jeg vet hvem faren min er.
Viv?
Faen. Hva har skjedd?
Du hadde rett om Beau.
Det går bra.
Fin samling.
Fin T-skjorte.
Middagen var fin.
Ja.
Går det bra?
Jeg tror jeg skal tilbake til USA.
Ok.
Jeg vil ikke miste deg, Otis.
Du mister meg ikke.
Det er bare noen uker.
Vi finner ut av det. Vi har gjort det før.
Det var alltid min drøm å komme meg vekk fra Moordale.
Jeg elsker å være der.
Jeg føler meg så annerledes. Jeg føler meg
som den beste versjonen av meg.
Vet du ikke om du kommer tilbake?
Vi kan få det til å fungere.
Det tror jeg ikke.
Jeg vil føle at jeg holder deg tilbake.
Jeg tror vi begge vet at det blir for vanskelig.
Jeg elsker deg.
Otis.
Jeg må gå.
Ok.
Jeg lukker øynene. Jeg tror ikke jeg kan se deg dra.
Ha det, Otis.
Ha det.
-God morgen. -Hei, kjære deg. Hva gjør vi her?
Jeg skal tilbake til USA.
Jeg må ordne noe før jeg drar.
Jeg skylder dere en unnskyldning.
Jeg har oppført meg som et barn de siste ukene,
og jeg ble ikke opprørt av tanken på at dere to var sammen.
Jeg ble mer opprørt av tanken på å miste dere begge.
Jeg innså at dere er den eneste familien jeg har.
-Du vil aldri miste oss. Noen gang. -Nei.
Ok, greit.
Jeg syns dere to bør utforske dette.
Dere trenger ikke min tillatelse, men det gir mening.
Kan dere hjelpe meg å spre mammas aske i dag?
-Ja. -Selvsagt.
Takk. Vi kan slutte å være rare nå.
-God morgen, forresten. Hallo. -God morgen.
Du ville ikke ha noe mer naturskjønt?
Nei, jeg har gode minner om mamma her.
Det gir meg en unnskyldning til å besøke dere.
Greit.
Ha det, Erin.
Ha det, mamma.
Tekst: Trine Friis