ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
СЕРІЯ 5
Чул Сане, що з ним?
Що сталося? Нам же вдалося.
Чому почав плести?
Що тебе турбує?
Агов!
-Чул Сане. -Так.
-Не зважай. -Боже.
Що таке? Розповідай.
Та забийте.
Знову та сама пісня.
Та розповідай.
Я спитав Даль Мі,
-чим сподобався. -І що вона?
Певен, стандарти в неї низькі.
Пробач.
По-перше,
ти моє перше кохання.
Серйозно?
Технічно це був Хан Джи Пьон.
Тому я спитав, що ще їй подобається.
Твої листи
довго мене підтримували.
Це теж Хан Джи Пьон, а не ти.
А про тебе щось казала?
Про руки.
У тебе гарні великі руки.
Лише про руки.
-До Сане. -Так?
Коли людина піднялася й стала
прямоходячою, її мозок виріс.
Чому? Бо ті кінцівки не мали роботи, тому стали руками.
А використання рук розвинуло людський мозок
і люди створили засоби праці, культуру й історію.
До чого ти ведеш?
Чорт, та його б і паршивий інженер зрозумів.
Він хоче сказати, що це не лише руки.
Бо руки – це все. Ти це мав на увазі?
Саме так.
ЛЮДИНА РОЗУМНА ЧЕРЕЗ СВОЇ РУКИ
Так. Він потиснув мені руку.
Про що ти? Що там було?
А коли Ін Чже сказала До Сану…
Кого обереш, мене чи Со Даль Мі?
Знаєш, що він відповів?
Станеш генеральним «Самсан Тех»?
І потім протягнув руку мені, не Ін Чже.
Бабусю.
А його руки…
Його руки
просто найкрутіші у світі.
Ти дивна. Як руки можуть бути крутими?
Вони такими були.
Я ж ніхто.
Чому він потиснув мою руку, а не руку Ін Чже?
Їй хоча б мої руки подобаються.
Я ж ніхто.
Так?
Бабусю.
Я стаю більш амбіційною.
Я все почала, бо хочу перемогти Ін Чже, через тата.
Але тепер стаю амбіційною.
Я знаю, що вона надто крута для мене,
але хочу діяти далі.
Я просто впадаю у відчай.
ХАКАТОН
ДИНАМІЧНИЙ ЗАХІД, УЧАСНИКИ В КОМАНДАХ
СТВОРЮЮТЬ БІЗНЕС-МОДЕЛІ
СЕРІЯ 5
12-Й ХАКАТОН
Наступні два дні будуть пекельними.
Але не для мене. Це не мої турботи.
Страшне.
Коли я побув там торік три дні ментором,
то чотири дні відлежувався.
Я був виснажений, роздратований і незадоволений.
Жахливо ж, скажіть?
Пане Хан?
Ой, а куди він пішов?
АТ «ВЕНЧУРНИЙ КАПІТАЛ» 801
Ось.
Шукайте столик 36.
Коли знайдете ще одного учасника,
киньте його QR-код.
Добре, зрозуміло.
І не соромтеся їсти в нас.
Їжте, скільки захочете…
Ви погляньте.
І в портфель накидай.
У них відмінні закуски.
Ось вам і мотивація. Я б тут щодня їв.
Усе, тепер я точно в Санд Бокс.
Хочу жити тут вічно.
Ану кидай сюди.
До Сане.
Привіт.
Нахилися.
Желейок теж не обділяй увагою.
Їх вмить розберуть.
Добре.
Пані Со, потрібен ще один учасник.
-Це так. -Кого шукатимемо?
Думаю, для ще одного засновника характер
важливіший за здобутки.
Хочу знайти когось мотивованого.
Людину, яка нюхом знаходить рішення, ще й наполегливу.
І ще гнучку й здатну поступитися. Ну ви зрозуміли.
До Сане. А де До Сан?
-Як багато знає Даль Мі? -Що?
Розповідай, що вона дізналася.
А якої правди ви боїтеся?
Факту, що я не крутий?
Чи того, що листи першого кохання – підробка?
Вона знає про листи?
Ні, ще ні.
Дуже розчарувалася, коли про тебе дізналася?
Ні, вона навіть зраділа.
Зраділа? Не розлютилася?
Так.
А якщо щодо мене? Не думає, що я дивний?
Я теж її обманював, і все очолював.
-Вона помре з горя, як дізнається, чому. -Пане Хан.
Вона й слова про вас не сказала.
-Справді? -Так.
Можете не позичати авто або годинник.
-Не хвилюйтеся… -Як не хвилюватися?
Ти з Даль Мі тепер в одній команді. Потримай.
Ба більше, зараз у Санд Боксі її сестра.
Вона зламається, якщо сестра пройде, а вона — ні.
-Що ви робите? -Самому цікаво.
І що я оце в біса роблю?
Мені фонд наповнювати треба, а я футболки вдягаю.
Ще й ментор хакатону.
Скільки там журналістів?
Не хочу, щоб мене знімали.
Ви й так багато зробили. Далі я сам упораюсь.
Ти ж стрьомний. Найстрьомніший з усіх.
Що ти робив весь це час?
Якби я був Йон Саном чи Чул Саном,
то вимагав би компенсації за два змарновані роки життя.
Що? Образився? Не хочеш таке чути?
Так, є таке.
А це що?
Та ну…
Не ображайся, це просто факти.
Будеш ображатися, якщо пройдеш до Санд Боксу.
Цукор у крові впав.
Це ж моє.
Ану покажіть.
Що це з ним?
О, До Сане!
Я тебе всюди шукала.
МЕНТОР
Привіт, пане Хан.
А я хотіла з вами поговорити.
Ну, я…
Зараз…
Що таке, Дон Чон?
-Що сталося? -Що?
Мене шукав? Перепрошую.
-Привіт. -Що тут таке?
Що таке? Що сталося?
-Що? Ви ментор? -Це ж треба.
То варто поспішати.
Ну добре, ходімо. Розповідай, що сталося.
Он як. Ти б раніше розповів.
Що ти хотіла спитати?
Дрібниці всякі.
Ходімо.
Он як.
Ну вибач, я мав би подзвонити.
Та що тут таке…
Чорт, це срака.
Що сталося?
Щось серйозне? Я знову якось помилився?
Так діла не буде.
Потримай.
Скидай піджак.
-Дон Чон. -Так?
Ти будеш ментором.
Що? Чому? Ні, тільки не це!
-Чому я ментор? -Розраховую на тебе.
Що? Ви про що? Пане.
Ого.
Які люди.
Кім Йон Сан, Лі Чул Сан.
-Хьон, Чон! -Хьон, Чон!
Ого, оце так люди.
Хто б подумав, що зустрінемося.
Навзаєм. Радий вас бачити.
Хьоне, ти став ще більшим модником.
Іди сюди, бро.
І Чон тут.
То що, у вас уже є команда?
Так. На щастя, змогли приєднатися до найкращої.
-Найкращої? -Найкращої?
КОМПАНІЯ ІН ЧЖЕ
А ті в кольоровому — теж програмісти?
А, так. Це близнюки.
Топові айтішники.
-Топові? -Так.
Чому вони там? Їх бізнес не цікавить.
Їх називають мисливцями.
Мисливці? «Мисливці-збирачі»?
Так. Беруть участь у всіляких конкурсах і
хакатонах понад два роки.
Шукають лише призові гроші. Стартапи не запускають.
Нахапають і тікають.
Вилупки розводять людей,
які відчайдушно шукають гроші на стартапи.
Вони вже виграли сотні мільйонів.
Схоже, вони вмілі. Та й доволі стильні, як на айтішників.
Ану стоп. «Доволі стильні, як на айтішників»?
Пані Со, мені неприємно таке від вас чути. Пані Со?
А ми ж які? На нас натякаєте?
Боже.
Добре, визнаю, на цій ниві вони кращі.
Але їм чхати на запуск стартапу.
І це ми перемогли в КОДІ.
Так! Їхня слава місцева. Наша — світова.
Вони теж круті. Навчалися в МТІ.
Ти на чиєму боці? Не ускладнюй.
МТІ?
Вражає.
Та не лякайся. У них інші принципи.
І диплом — на другому місці. Ми краще інтегруємося.
Так, пані Со? Що?
-Потрібна ще одна людина. -Але хто?
-Поговоримо зовні. -Добре.
Перепрошую, пропустіть.
Треба хтось з хорошими здобутками.
З блискучими здобутками.
САМСАН ТЕХ
САНД БОКС
Це ж треба.
Оце так крута штука.
Увесь досвід і освіта лише за одним кодом.
Он як.
СО ДАЛЬ МІ ОСВІТА: СТАРША ШКОЛА
-До Сане, Йон Сане. -Що?
Знали, що Со Даль Мі не ходила в універ?
Справді?
Краще попросимося до Вон Ін Чже.
Команди ще не сформовано.
Ні. Со Даль Мі — наш генеральний.
Ти ж не думаєш, що з неї буде гарний директор? Вона без вишки.
Люди не сприймуть нас серйозно.
А може ти не сприймаєш?
Я?
Я не хочу мати справу зі зверхніми людьми.
Хоча такі люди теж є.
Я не ставлюся до неї зверхньо. Ви ж мене знаєте.
Ну то й добре.
Забийте на інших. Головне — вірити в себе.
Я аж злякався на мить.
У нього з'явилася харизма.
А ти гарна.
Іди до нашої команди. Піднімеш дух усьому офісу.
То вам зовнішність цінніша за досвід.
Знаєте, що?
Для мене теж.
Са Ха, ти саме та людина, яку ми шукаємо.
Ми шукаємо когось багатогранного, хто знає
облік, юриспруденцію, дизайн.
То ви хочете, щоб я гарувала за трьох?
Ні, й не випрошуйте.
А ти хто?
Со Даль Мі, генеральний «Самсан Тех».
Я тут через ваш досвід, а не вигляд.
І я не буду лінивим генеральним.
І не хочу давати вам багато роботи.
Просто попрацюйте з дизайном.
-Ти стежила за мною? -Так.
Що ти, як невдаха.
Тебе так не поважатимуть. Не можна директору колінкувати.
Ні, людям начхати, колінкую я чи ні.
Їм цікаво, чому саме перед вами.
Тож ви лише в плюсі.
Обирайте, поки ще є трохи часу.
Щоб не шукати когось хапливо в останню мить.
Чому я?
Скажи причину і я дам відповідь.
Це ж…
…зелене світло.
Привіт.
Що за…
Ось, прошу, сідайте.
Я візьму…
Добре. Познайомтеся з розробниками в «Самсан Тех». Нам До Сан,
Лі Чул Сан та Кім Йон Сан.
А це дизайнерка Юн Са Ха.
О, то ви дизайнерка. Ми ж уже зустрічалися, так?
Так, було таке.
-Справді? А де саме? -А, ми купували книгу.
А як вона звалася?
Як потрапити в Санд Бокс. Чапи.
Лишилася тільки одна.
Вона люб'язно віддала свою за десять тисяч вон.
Що? Десять тисяч?
Хороша сума, яка задовольнила обидві сторони.
Кажуть,
доленосна зустріч поєднує життєві шляхи.
Який збіг! Хто б подумав, що ми будемо співзасновниками.
Годі.
Спершу встановимо межі.
Жалюгідних фраз на кшталт «доленосна» і «життєві шляхи» не вживаємо.
Я не дуже хотіла до вас іти.
Але довелося, бо забракло часу.
«Самсан Тех»…
Жахлива назва.
Ви не моя фінальна мета.
Я просто ненадовго зупинилася поряд, і все.
Не забувайте.
Добре.
Чудово. То що, починаємо?
Привіт усім.
А тепер, коли ви сформували команди,
ми розпочнемо хакатон. У вас буде 48 годин.
Працюйте зі своїми товаришами
і вигадайте нову бізнес-модель.
Ви можете користуватися
базою Санд Боксу, GPU та API.
Використовуйте стільки ресурсів, скільки потрібно.
Неймовірно. То можна все?
«Відкриваємо нафтові родовища. Беріть».
«Беріть і робіть асфальт, нейлон або що ще хочете».
Оце щедрість. Круто грати на великому полі.
Розкажіть нам про умови перемоги.
Будемо оцінювати дві речі.
По-перше, уміння вигадати гнучкий і практичний бізнес-план
за обмежений час з наявними ресурсами.
По-друге, вміння донести нам свою ідею
лише за три хвилини.
-Три хвилини? -Три хвилини…
Ну що ж.
Можете використовувати всі ресурси Санд Боксу, яких потребуєте.
Сподіваюся, ви всі вигадаєте революційні ідеї.
Щасти вам усім.
Що думали створювати?
Мабуть, якийсь сервіс?
Ні, сервіс, що ґрунтується на машинному навчанні.
То у вас технічна команда?
Ну звісно. І назва ж така. Тому ми й «Самсан Тех».
О боже. Це ж справжня лотерея.
Скажи? Уже не рада, що нас обрала?
Так. Але просто тому, що мені ніколи не щастило з лотереями.
А, зрозуміло.
Пані Со, не хочу принизити й усе таке,
-та ви чули про машинне навчання? -Гей.
Так, знаю. До Сан нещодавно все пояснив.
Це дуже романтична технологія.
«Романтична»?
Слухай, як ти їй пояснював,
що в неї тепер асоціації з романтикою?
-Мені цікаво. -Що саме?
Який ти. Хочу знати про тебе все.
Про родину, друзів
і те, що ти любиш.
Я люблю…
розроблювати штучні нейромережі.
-Чула щось про це? -Так, чула.
Але досі не знаю, що це.
Ну а про…
машинне навчання?
Так, теж чула, але лише термін,
суті не розумію.
Ну тоді… слухай.
Ось це комп'ютер. Назвемо його Тарзаном.
Він виріс на безлюдному острові й ніколи не бачив жінки.
Але одного дня
на острів прибула Джейн.
Він подарував їй камінь, а їй не сподобалося.
Але коли подарував квітку — зраділа.
Он як.
Самітник не знає, що люблять дівчата.
Саме так. Тому Тарзан робив купу спроб.
Ловив їй змій, але їй не сподобалося.
Одного дня спіймав миле зайченя, і вона зраділа.
Схоже, вона незадоволена, коли кричить, але задоволена, коли усміхається.
Поки він здобував цей досвід,
то зрозумів, як завоювати серце Джейн.
Он як. То це і є машинне навчання.
-Навчаєш машину, як вчитися. -Так.
Даєш інформацію для різного досвіду.
Комп вивчає інфу через ANN і передбачає результати.
Цим я й займаюся.
Нудно, так?
Та ні, було дуже цікаво.
І круто.
-Тарзан? -Джейн?
Мета… про метафору чули? Троп такий.
Ні, не чув. Я корейську завалював.
Як же мені соромно. Боже!
І скільки тривали ці теревені?
Ми вже змарнували 20 хвилин.
Ну що ж.
І які масиви інформації може вивчити наш Тарзан?
Тут усі типи інформації.
Транспортні аварії, пилові бурі…
-Навіть каліграфія є. -Каліграфія?
-Це списки типів почерку. -З банку Чонхан?
Навіщо банку дані про почерки?
А як інакше? У них депозити, виведення, кредити
довіреності заповнюються вручну.
І підробки так заповнюють.
Са Ха, зараз ви особливо недосяжні.
Що?
Ви надто ідеальні.
САМСАН ТЕХ
О, чекайте. У мене ідея.
-Що за ідея? -А якщо навчити Тарзана
розрізняти підроблений почерк і справжній,
то можна виявляти підробки.
МЕНТОР
Гарантій дати не можу, але це можливо.
А з цього вийде бізнес-модель?
Звісно ж, вийде.
Агов, Дон Чон.
Пак Дон Чон.
І хто ж це так відчайдушно мене кличе?
Пак Дон Чон! Чуєш?
Так, пане Хан. Он ви де.
-Ти вдавав, що не чуєш? -Звісно, ні.
Що там з «Самсан Тех»? Вирішили, що робити?
Схоже на те.
-Уже? -Так.
Краще допоможи їм якось.
Нема потреби. У них непогана ідея.
Так, звісно. І що за ідея?
Автоматично шукати підроблений почерк.
Не дуже схоже на нормальну бізнес-модель…
-Та непогана ідея. -Невже?
Хто її вигадав?
Со Даль Мі, гендиректор.
Со Даль Мі?
-Почерк… -Так, інформацію про почерк
-вийде перетворити у… -Але…
Цікаві тут бази інформації.
Може, взяти збут? Це наша спеціальність.
Беремо дані про почерки банку Чонхан.
Почерку?
А бізнес-модель яка?
Це вже вирішить гендиректор.
Дані про почерк? Це абищо.
«Самсан Тех» хоче створити сервіс, що це все використає.
-То й що з того? -Я бачила
Нам До Сана з «Самсан Тех», який тобі нещодавно відмовив.
-Стеж за язиком. -Ми допоможемо тобі.
Вийдемо проти них.
Навіщо нам це?
Бо це весело. Принижувати тих, хто відмовив.
САМСАН ТЕХ
Нумо, погнали!
-Окей! -Окей.
САМСАН ТЕХ КОМПАНІЯ ІН ЧЖЕ
Треба бути креативними.
Чом би не вигадати новий шрифт? Нехай це й дорого…
Вісім відсотків?
Так, залучення.
-Так! -Чудово!
-Ми це зробили. -О Боже.
Зовсім не збирає інформацію.
Переробимо гіперпараметр?
Добре, починаємо.
Чому точність тестів така низька?
У чому проблема?
Чи змінити функцію активації?
Добре.
-Хлопці, думаю… -Ми зараз зайняті,
потім розкажете.
Даль Мі, що таке?
Джейн подобаються квіти,
а мені — камінці.
Про що вона?
Навіщо квіти на безлюдному острові.
А камінням можна збивати фрукти й відганяти вовків.
Так.
Тому я б радше обрала камені.
Чув, До Сан? Знайдеш їй велику каменюку замість букета.
У всіх різні смаки.
Змінюємо структуру мережі.
-Зараз? -З дуба впав?
Цю структуру ми використовували для відео.
А в почерків зовсім інша ознака,
тому ця мережа не працює.
Треба повністю її переробити й зробити стрункішою.
Так, це я й мала на увазі.
Слухай, це ж купа роботи.
А коли зробимо — назад не повернемось.
Все одно краще зробити щось нове, а не тупцятися біля помилок.
Якщо це не спрацює, збиратимемо речі.
Так.
Пробуємо.
Кімчі була не зовсім готова, минулого разу краща була.
Казала ж, що хай ще настоюється.
І одразу в холодильник кинула.
-Чому ти мене звинувачуєш? -Я її витягну.
Боже, світ уже сходить на пси.
Чому дорослий чолов'яга катається на цяцьці?
Що ж це таке.
Що? Чому…
Що ж робити? Він нас почув.
Я нічого не казав.
Часом не знаєте, де живе пан Нам До Сан?
-А ви хто? -Я Алекс.
Прилетів аж із Сан-Франциско, щоб зустрітися з ним.
АЛЕКС КВОН
Чудова вимова.
Сан-Франциско? Це не там Кремнієва Долина?
Я
тато До Сана… Тобто, батько.
-А це… -Я його мати.
Що? Привіт, радий знайомству.
Приїхав у Корею в справах, вирішив заскочити до пана Нама.
Мені дуже прикро, але До Сан зараз не вдома.
Ой. А де ж він?
Тобі принести щось поїсти?
12-Й ХАКАТОН У САНД БОКСІ НАЖИВО, АВДИТОРІЯ
Я зараз їм. Не хвилюйся.
Мамо?
Що ти тут робиш? Чому не поїхала в Штати?
Я звільнилася.
-Чому? -Як мені сказали, я
почала справу лише завдяки тату.
Що б я не робила, там мене не визнають. От і пішла.
Хочу почати спочатку.
Он як.
Тож тепер тобі не треба трьох років.
Що?
Скажу чесно. Наразі я не така успішна, як Ін Чже.
Визнаю. Але Ін Чже на три роки старша.
Тож дай мені три роки.
За цей час я її пережену.
Закладемося на 10 тисяч вон?
Ти починай крутитися.
Для перемоги ти маєш потрапити в Санд Бокс.
Розробники у твоїй команді геть ніякі.
Ти завжди робила неправильний вибір.
Обрала Нам До Сана, як обрала залишитися з татом.
Знаєш, стулися.
Час іще покаже, чий вибір був неправильний.
Твоя правда. Час покаже.
А, ми теж узяли для роботи почерки банку Чонхан.
Подумала, чесно буде тобі розповісти.
Є результат.
-Є результат? -Я ж щойно про це написав.
Який результат? Скажи. Яка у нас точність?
Близько 99.8 відсотків.
Слава Богу.
Даль Мі, ти що, плачеш?
Дякую.
Дуже тобі дякую.
Щось шукаєте?
Хотіла знайти
маленьку дівчину серед учасників.
Тут і діти є?
Вона бере участь у цьому хакатоні.
Справді?
-Серйозно? -Так.
Ви запросили?
Боже, ні. Сама випадково дізналася.
Вона, мабуть, і не уявляє,
що надихнула нас на створення Санд Боксу.
Хто це?
Скажу, якщо вона пройде до Санд Боксу.
Скоро почнеться підготовка до презентацій.
-Уже? Ходімо. -Запрошуємо
-Так, ходімо. -учасників
та суддів в головну авдиторію.
Пані Юн, ви йдіть. Я вас тут зустріну.
Добре.
Скільки не бачилися?
Понад десять років?
Так.
Ін Чже теж тут.
Так.
І Даль Мі тут.
Так.
Який поворот долі.
Ви, мабуть, образилися.
Звісно.
І бачитися не хотіла.
Яка мати пишатиметься невісткою,
яка покинула її сина?
Пробачте.
Як Даль Мі
зростала?
Важко їй було, мабуть.
Так, звісно.
Даль Мі вступила в хороший виш, а я продала магазин,
щоб оплатити навчання.
Після цього
вона кинула навчання й почала ходити на підробітки,
щоб купити мені ятку для корн-догів.
Якось
вона зламала ногу,
коли працювала в продуктовому.
Я тоді засмутилася
і сказала їй
одну погану річ.
Знаєш, краще б
ти поїхала з матір'ю.
Тоді не мусила б терпіти це все.
Не може завжди бути сонце й веселка.
Бабусю, тато сказав мені,
що якщо щодня буде сонячно, то світ стане пустелею.
Потрібен дощ та сніг,
щоб рослинам і фруктам, як цей мандарин, було де рости.
Вона виросла молодчинкою.
Я неймовірно пишаюся онукою.
Не хвилюйся.
Я це все не тобі готувала,
але пригощайся.
Колись
ти любила мій гострий салат з коренів дзвоників.
Дякую, мамо.
Боже мій.
Хороший хлопчику, і ти тут?
-Не хочете он там сісти? -Боже.
Боже мій.
Купіть собі нове взуття. Це ніяке.
-Що? Вони ж іще як новенькі. -Боже.
Ви сліпі? Оце новенькі?
Чому ви не подзвонили?
Я допоміг би з навчанням Даль Мі.
Навіть не так…
Не варто було вам віддавати мені ті 70 мільйонів.
Боже, знову ця пісня.
Навіщо мені твої гроші?
Годі з мене цих дурниць, я йду.
Не шкода?
-Чого? -Ну знаєте…
Краще навчалася б Даль Мі, а не я.
І ви зберегли б магазин.
«Дарма йому допомогла».
Ви ж точно так думаєте.
Ніколи я так не думала.
Але дещо таки хотіла б змінити.
Завжди хотіла, щоб ми раніше зустрілися.
Тоді ми могли б
грати в карти на вихідних,
а я б готувала тобі кімбап у поїздки.
А якби тебе хтось ображав,
я зустріла б з їхніх батьків
й полаялася з ними, щоб краще виховували дітей.
Я не замінила б тобі батьків,
але хоч була б набридливою старою пані, що живе поряд.
Через це мені сумно.
Ідіть ви. Було б за чим сумувати.
-Спробуйте желейки. Круті. -Дон Чон.
Так?
-Скидай футболку. -Під нею нічого нема.
-Скидай, кажу. -Ні, це ж непристойно.
Ні, Боже. Господи.
Боже мій.
-Що він робить? -Чорт.
І йдемо в центр сцени.
Вона посередині, а відділи по обидва боки…
Так. Чудова ідея.
А ось це зображення
теж будуть показувати?
-Так, з логотипами. -Що?
-Вони будуть ось тут. -Унизу.
-Так. -Може, трохи нижче?
-Ось так? -Так.
Це зображення можна показати в кінці.
-Так, слушно. -Мені подобається. Так і зробимо.
Що таке?
Ми гуляли й побачили:
є гендиректори, що не виступатимуть.
То й що?
Краще наші ідеї висловимо ми, а не Даль Мі.
Чому?
Як чому? Вона навіть не знає, що таке параметр.
На кону компанія, не доручай їй презентацію.
Вона ж не вчилася в університеті. Як вона пояснить ШІ?
Слухайте, люди й про нас таке казали. Вже забули?
Звісно, ні. Я це добре пам'ятаю.
І тепер таке кажеш?
Хоч знаєш, як це, коли ставляться зверхньо?
Саме тому й кажемо, що знаємо! Ми невдахи. З такою гендиректоркою,
теж невдахою, з нас лише всі посміються.
Годі.
Слухай,
нам кінець, якщо не пройдемо.
Знову підеш жити у ту халупу? Я — ні!
Тоді я презентуватиму все.
І тоді ви будете в сраці.
-А що? То Со Даль Мі — наша рятівниця? -І цього не гарантую.
-То чому… -Однак…
я гарантую, що у вас точно не вийде.
Скажіть, самозвані повелителі ШІ, за останні два роки
багато фінансування забезпечили й ідей поширили?
Чи думаєте, сьогодні станеться диво?
Якщо все так погано, треба
хоч пошукати інші рішення. Це ж очевидно.
А якщо вона теж не те рішення? Тоді нам смерть.
Тоді я у вас інвестую.
Що?
У вас буде план «Б» після провалу.
Задоволені?
Ну, так уже краще.
Але навіщо вам це робити?
Уже час. Ходімо всередину.
Ну ходімо.
САНД БОКС
Вітаю, я Юн Сон Хак.
І ось нарешті інтенсивний 50-годинний хакатон
закінчився.
Так. А тепер час вам
презентувати свої креативні бізнес-ідеї потенційним інвесторам.
Зустрічайте першу команду.
Вітаємо. Ми створили сервіс, що аналізує інтереси дітей та
шукає для них заклад освіти.
Ми — Тямуща мама.
ОЦІНЮЄ
ТЯМУЩА МАМА
Ці Янгольські очі підключають волонтерів
та людей з вадами зору до однієї активної мережі.
Ідею вигадав наш дизайнер
його брат теж має вади зору.
Ніколи не знали, скільки платити знайомим у скруті?
Наш сервіс «Як багато»
аналізує ваші дані
та запропонує ідеальну суму на основі ваших стосунків.
Скоро почне діяти нова
номерна система номерів для транспорту.
Ми підготувалися й розробили систему розпізнавання…
Щоб переконатися…
-Що це… -Що сталося?
-О ні! -Це погано.
-Усе, хлопці… -Їм кінець.
-О ні. -Мені їх шкода.
-Стільки працювали й не дотягли. -Погано.
Мало багато працювати, треба все робити добре.
Дякую.
Погляну, що в тебе. Не проти?
-Ні. -Що тут у нас?
Зроби вступ коротким, але сильним.
Хочеш наголосити — говори повільніше.
Ось тут скороти.
Наступні — команда №17, «Самсан Тех».
-Потрібен час… -Гендиректор — Со Даль Мі.
Яка знервована.
Я не дивитимусь. Заплющу очі.
СУДДІ
Вітаю вас усіх.
Я Со Даль Мі, генеральний «Самсан Тех»,
ми хочемо покращити світ ШІ-технологіями.
Але спершу поставлю питання.
Чи буде в однакових близнюків однаковий почерк?
Ну, думаю, він точно буде різний.
Чи помиляюся? У них він однаковий?
Правильна відповідь…
Ні, почерки різні.
Дослідження інституту США показали,
що навіть близнюки не можуть мати однаковий почерк.
Почерк часто називають відбитком мозку,
адже кожен почерк — різний.
Саме тому багато організацій, такі як банки, органи управління,
Національна криміналістична служба та
Національна податкова служба використовують його для верифікації.
Ого, а в неї виходить краще, ніж я думав.
А я вірив у неї! У неї найкраще з усіх виходить.
А проте такі речі, як підписи, можна доволі легко підробити.
Таких підробок — вісім відсотків,
а спеціалістів, які можуть розрізняти почерки, бракує.
У судовій системі таких — лише 20 осіб.
Розумію!
Так вони переможуть.
А що, коли брак працівників заповнить ШІ?
Якщо через машинне навчання він вивчить
багато почерків, і справжніх, і підробних,
то зможе ідентифікувати їхні ознаки.
Ми в «Самсан Тех» і змогли вирішити
цю проблему на триденному хакатоні.
Погляньте на екран.
Так, чудова.
Хизувалися цим у бізнес-плані.
Що з того? Нема чим заманити інвесторів.
ТОМУ ЩО, ПОСТУПОВО
Круто.
Боже мій.
А бізнес-модель яка?
Де у вас постійний прибуток? У вас нема свого бачення.
Він проаналізував специфіку кожного підпису
й почерку в банку Чонхан в 10 000 зразків
і визначив автентичність.
Точність — 99,8 відсотка.
Так! Аплодуйте! Візьміть її!
Якби я був Йон Саном чи Чул Саном,
то вимагав би компенсації за два змарновані роки життя.
Саме так, 99,8 відсотка.
Останні три дні я спостерігала, як наша команда цього досягала,
ні на мить не стуливши очей.
Почерк — це лише початок.
Потенціал у використанні цієї технології безмежний.
Охорона, медицина, інтелектуальне виробництво, автопілот.
«Самсан Тех» зможе допомагати у всіх цих галузях,
я пишаюся, що теж долучилася до них.
І я теж!
Сподіваюся, ми зможемо почати свій шлях саме в Санд Боксі.
Дякую.
ДЯКУЮ
Це наша генеральна!
-Неймовірно! -Ти крута!
-Так, ми це зробили. -Вдалося!
Ну, непогано вийшло.
Ура!
Даль Мі.
Як вийшло? Я помилялася?
-Видно, що нервувалася? -Усе було чудово.
Ти виступила найкраще за всіх.
-Справді? -Так.
Боже, яке щастя.
Я так боялася, думала, що все зіпсую.
Чудова робота.
Ходімо.
Привіт. Я Вон Ін Чже.
Гендиректор компанії Ін Чже.
Ми теж використали почерки банку Чонхан,
але вигадали інакший сервіс.
Він теж ґрунтується на ШІ,
але я б назвала його більш креативним.
Фу, це грубо.
Що? Вона каже, що наш не дуже креативний?
Знав, що вони працюють з технологією шрифтів?
Так.
Ці безкоштовні шрифти можна вільно завантажити.
Їх можна брати для особистих потреб,
але тільки спробуйте використати їх на флаєрі
або завантажити з ними відео в Ютуб…
Вона нервує.
Перепрошую за це.
Ви порушите авторські права.
Наче й дріб'язково, але справедливо.
А для нового шрифту
група дизайнерів має працювати місяцями.
У одному дизайні має бути 11 172 різних знаків.
Для створення доведеться заплатити від ста мільйонів
до мільярда вон. Це великий проєкт.
-Як дорого. -Агов.
А що, коли можна створити унікальний рукописний шрифт
лише з 256 символів? Уявляєте собі подібне?
Розумію, як це звучить.
Але ми в компанії Ін Чже створили навчальну базу на основі OCR
та змогли зробити те, що всі вважали неможливим.
-Ого, оце крутяк… -Так, цить.
Ось колекція нових шрифтів, які ми створили за три дні,
використавши 100 почерків з бази даних.
Якби ми створювали шрифти старим методом,
ми це все робили б три роки.
І, звісно, це було б дуже дорого.
Однак «Компанія Ін Чже» створила ці 100 шрифтів
менш ніж за 40 годин.
-Ого. -Господи.
Так ви можете створити власний унікальний шрифт
з 256 рукописних літер
-і… -Чекайте.
Маю цікаве питання.
О, це хіба не голова Вон Ду Чон?
Точно. Що тут робить батько Вон Ін Чже?
Підозріло якось.
Звісно, запитуйте.
Де зараз команда, яка виступала перед вами?
А, ось ви де.
Ви сказали, «Самсан Тех» створив алгоритм з ШІ-технологіями для пошуку
підроблених підписів.
Саме так.
А ваша технологія створює новий шрифт на основі почерку.
Так.
Що станеться, якщо поєднати технології?
Комусь ще це цікаво?
Що буде, якщо пустити шрифт він компанії Ін Чже
через алгоритм «Самсан Тех»?
Він скаже, що це підробка?
Так, звісно.
Тоді можна перевірити, чи так справді буде.
Це як історія про спис проти щита.
СУДДІ
Прошу, визнач.
Благаю…
ВІРНО
«Компанія Ін Чже» обійшла алгоритм Самсан Тех.
ПРАВИЛЬНО
СУДДІ
Що ж. Схоже, ми звузили коло кандидатів
на 12-ту програму членства.
Біда з останньою командою.
У всіх однакові бали, не знаю, кого викинути.
Я їх ще не оцінював.
-Алекс. -Алекс?
Ви хіба не кореєць? Що за ім'я?
Він з 2STO, зі штатів.
Це найбільший стратегічний партер.
А, 2STO.
Я вже бачив когось звідти.
Яка в нього посада?
2STO — не ієрархічна організація.
Ага, і він так сказав.
-То ви вже вирішили, Алексе? -Так.
Пробачте мені.
Я все зіпсував.
Що ти таке кажеш?
Ми зробили все, що могли. Абсолютно все.
Точно. Усе добре. Та й у нас є запасний варіант, знаєш.
Пан Хан.
Хочете, щоб інвестував?
А чому ні?
Тут хоч би він сам не відмовив.
Може, і так.
А ви чому не йдете?
Результатів ще немає.
Ви ще сподіваєтесь пройти?
Ну, насправді ні.
Але мало що. А раптом наші імена будуть, а ми підемо?
Не можна, щоб це сталося.
Щось ми геть різні.
Ненавиджу людей, які не знають свого місця.
То чому пішла до нас, якщо ненавидиш?
Щоб принижувати?
Самій цікаво. Мабуть, не подумала. І дівка голову задурила.
До речі, як тебе вмовила пані Со?
Торочила, що я дуже потрібна команді.
Я спитала, чому, а вона мені:
Чому я? Скажи причину, і я дам відповідь.
Добре.
Я не маю вищої освіти.
І некваліфікована.
На посаді випадково.
Що? Ти точно зараз переконуєш?
У моїй команді є дуже талановитий розробник.
Він відмовив особі зі значними здобутками
-й обрав мене. -Він божевільний?
А тепер точно жалкує.
Ні. Ще ні.
Одразу після вибору не жалкують.
Це буде згодом.
Розумієш, я про свої вибори ніколи не жалкувала.
Усе для цього робила.
Тому впевнена, що можу зробити так, щоб і він не пожалкував.
А це дрібниці. Я ще тисячу разів на коліна стану.
Робитиму все, що зможу.
Вона так прохала, що мене
зацікавив той «дуже талановитий розробник».
Але він посередній.
Може, тепер Даль Мі жалкує про свій вибір.
А де Даль Мі?
Раніше кудись туди пішла.
Нам До Сан.
Алло, знайшов Даль Мі?
Що?
Даль Мі вступила в хороший виш, а я продала
магазин, щоб оплатити навчання.
Після цього
вона пішла зі школи й почала ходити на підробітки,
щоб купити мені ятку для корн-догів.
Краще навчалася б Даль Мі, а не я.
І ви зберегли б магазин.
О, і ти тут.
Я тебе й не помітив. Сів перепочити.
Треба ж, який збіг.
Мені час іти.
Пане Хан, заждіть.
Пробач, я зараз трохи зайнятий.
Дякую вам.
Ви стільки нам допомагали.
Вибачте, що результати не дуже.
Не варто дякувати. І не вибачайся. Мені час.
У мене до вас багато питань.
І я все чекала, коли можна спитати.
Розумію, чому До Сан брехав.
Ми 15 років не бачилися,
він хотів мене вразити. Я теж так робила.
Мені приємно, що ми хотіли одного й того ж, я все розумію.
А, зрозуміло.
А от вас я не розумію.
Скільки б не думала, не розумію, чому брехали.
Навіщо вам це?
Чому ви так багато допомагали, що не гребували й обманом?
Ну, це…
Пані Со, я…
Даль Мі! Даль Мі.
-Даль Мі! -О, До Сан.
Нам…
вдалося пройти.
Що?
-Справді? -Так, справді.
Дивись. На он той екран.
«Самсан Тех». Бачиш?
Досі не віриш?
12-ТА ПРОГРАМА ЧЛЕНСТВА САНД БОКС КОМПАНІЯ ІН ЧЖЕ, САМСАН ТЕХ
15-ТА МАТЕМАТИЧНА ОЛІМПІАДА ЗОЛОТИЙ МЕДАЛІСТ — НАМ ДО САН
Золото на математичній олімпіаді?
Так, він був наймолодшим з переможців.
Он як.
Я пошукала, що це за компанія.
Вона сьома найбагатша в світі.
Що?
Другого такого шансу в До Сана не буде.
Де той вилупок лазить?
Шануйся. І не лайся.
Будемо показувати тільки сильні сторони До Сана.
-Тільки хороше. -Так, більше нічого.
МЕДАЛІСТ НАМ ДО САН
До Сан — дурень.
Йому нічого не хочеться.
Він таким народився.
От знаєте,
чому ніде не висить та золота медаль?
-Знаєте? -Не знаю.
-Ні, ніколи. -Вражає.
Якого біса ти ревеш?
Ти програв дитині. Не соромно?
Ось, забирай.
Мені не треба.
Хай би віддав щось інше,
але той дурень подарував йому золоту медаль.
Він був такий розумний,
що пропустив старшу школу і пішов одразу в університет.
Але навіть там…
Слухай, ти ж студент.
Чому тебе переганяє 13-річний?
Боже мій.
Він навмисно відповідав неправильно для старших студентів.
Зрештою його вигнали і він знову пішов до школи.
Він волів програвати,
бо так легше було на душі.
Тому його й називали Живим Буддою.
«Живим Буддою»?
Його не цікавлять матеріальні блага або слава.
Хоча на одне він таки ласий.
На що?
На їжу.
-Їжу? -Він ненажера.
Знаєте,
До Сан розумний, як Стів Джобс чи Білл Гейтс,
але йому бракує амбіцій. Це тому в нього проблеми.
А коли він стане амбіційним,
усім кінець.
-Ви вже вирішили, Алексе? -Так.
Це «Самсан Тех», безсумнівно.
«Самсан Тех»?
Чому?
Ну, я ретельно оглянув його алгоритм,
і за наданий час він зробив
колосальну роботу.
Може, мені здалося…
але я побачив щось особливе.
Оскільки я перший його визнав,
то я й зроблю з ним перші кроки.
Нам надали офіс.
Я хочу, щоб ментором «Самсан Тех» був пан Нам.
Пані Со, ви мене розчарували.
-Стану вашим надійним шерпою. -Боляче.
Я теж берегтиму тебе від ран, як твій батько, що посипав тобі пісок.
Ви двоє точно змовилися, щоб викрасти мою частку.
Найбільша проблема, що гендиректорка не розв'язує конфлікт.
Пані Со, проблема — ви.
Зважаючи на те, чому ви допомагали…
Я хочу сьогодні розповісти Даль Мі правду.
Переклад субтитрів: Павло Лавринюк