ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
СЕРІЯ 7
Чорт, це божевілля.
Як же з нею важко.
З ким? Що сталося?
Я про Со Даль Мі з «Самсан Тех».
У неї так багато питань. Цілу ніч мені писала.
Боже, от поглянь. Понад 400 повідомлень.
Що? Більш ніж 400? Божевілля.
Як хоч якийсь ментор зможе на таке відповісти?
А що вдієш? Відповідатиму.
Не треба було ставати ментором. Тепер жалкую.
Не робота, а якась каторга.
Точно каторга.
Так, безсумнівно. І я сам її на себе накликав.
Боже.
Це ж вона? Так.
НАДІСЛАТИ СО ДАЛЬ МІ
ЛИСТА БУЛО НАДІСЛАНО
Нарешті, готово!
Як руки болять.
Пані Со.
Що з ним? Щось його дії не відповідають словам.
Пані Со, а ви чому тут?
Перевірите список акціонерів?
Могли б просто написати. Навіщо приходити…
аж сюди?
А ще я хотіла поговорити.
СПИСОК АКЦІОНЕРІВ
Завтра виплатять кошти для підтримки.
Дякую.
-Ідете? -Ідіть самі.
Є розмова з Джи Пьоном.
Добре. До зустрічі.
Про що хотів поговорити?
Ну…
Хочу сьогодні розповісти Даль Мі правду.
Яку правду?
Про листи?
Так.
Чому так раптово?
Щоб прибрати баг, який колись проявиться.
-Не розповідай. -Але я хочу.
Так ти все зруйнуєш, і компанію, і ваші стосунки.
Ні, усе буде гаразд.
Упевнений?
Це вас треба про таке питати.
Цим листам уже 15 років. Що вони зроблять?
Думаю, значно більше,
ніж ти можеш зробити.
Побачимо.
«Побачимо»?
Та як він посмів.
На наступному світлофорі — ліворуч.
«Побачимо»? Маю я тебе слухати.
Нізащо!
Ти запросила його до нас, хоч ви й нещодавно зустрілися?
Ми ж довго спілкуємося.
П'ятнадцять років. Як після такого не запросити.
Ой лишенько, у нас же нема що їсти.
Даль Мі, збігай до крамниці,
купи рибу-шаблю та водорості.
Та пусте. Я не голодний.
А я повечеряю. Ну все, біжи.
-Зараз? -Так, біжи.
Почувайся, як удома.
Не наговоріть дурниць.
Даль Мі багато про тебе розповідала.
Я й думала, що ми зустрінемося,
але хто ж знав, що саме так?
У вас погано з зором?
Зараз усе гаразд.
Я добре бачу.
А якщо берегтиму себе,
то сповільню перебіг хвороби.
-Даль Мі, мабуть, не знає? -Так, не знає.
Тож вдавай, що й ти не знаєш.
Як я так можу?
-Якщо вона дізнається… -То точно плакатиме…
і нарікатиме, що не сказав.
Поплаче, обуриться.
А потім
пожаліє мене, як зараз ти.
-Пані Чой… -Не хочу, щоб до мене так ставилися.
Бо так здається,
наче сталося щось дуже погане.
Неначе
увесь світ став чорним от у цю секунду,
і моє життя вмить зруйнувалося.
Але знаєш,
від цього моїм очам краще не стане.
Я не хочу, щоб на мене дивилися з жалістю.
Годі з мене
таких поглядів.
Завдяки тобі
Даль Мі постійно усміхається.
З дня першої вашої зустрічі
вона щодня про тебе торочить.
І коли вона говорить про тебе, її очі сяють, як діаманти.
Упевнена, ти знаєш
які гарні
у неї очі, коли вона усміхається.
Так.
Звісно, знаю.
Я завдячую тобі всім, До Сане.
Завдяки тобі
я милуюся цими очима
кожного Божого дня.
І якщо помилуюся ними
ще трішки довше,
то навіть якщо осліпну,
ні про що не жалкуватиму.
Ти допоможеш мені?
Чи моє прохання занадто болюче?
Ні.
Зовсім ні.
Розраховую на тебе.
Нікому не кажи, добре?
Добре.
Ні Даль Мі. Ні Джи Пьону.
Тобто пану Хан Джи Пьону?
Так.
Бо добродій
знову почне говорити про борг і метушитися.
А я вже стомилася від цього.
Її відчай був глибокий та неосяжний.
Я зрозумів це, коли спостерігав,
як мирно, з обіймами, вона прийняла навіть таке.
Пробачте, знаю, як це звучить.
Про це попросила важлива мені людина.
Це ж лиш на годину.
Просто вдайте особу з листів.
Вона привела мене до першого кохання, про яке я й не підозрював.
Це ж який у вас борг,
що навіть ви не відкупитеся?
Якби ж міг просто відкупитися.
Вона зробила для нього стільки добра, що він ніколи їй не віддячить.
Це все вона.
Усі ці дива
почалися з неї.
-Пані Чой. -Так?
Пані Чой, у мене…
У мене для вас дещо є.
Я сам зв'язав ці губки.
О Боже.
А ти такий умілий.
Ох, які милі.
Ви щось чули про колірну модель RGB?
Ця система ґрунтується на трьох основних кольорах.
Я зв'язав ці губки, надихнувшись ними.
Боже, що це за дивна реакція була?
Зустріла його після 15 років розлуки. Чому не зраділа?
-Ви, пане Хан? -А пан Нам До Сан…
Тобто, де До Сан?
До Сан? Він зараз у мене вдома.
У вас вдома?
А що не так?
А чому ви тут?
Бабусю, привітайся з нашим ментором.
Він До Сану як брат. Звати Хан Джи Пьон.
О, вітаю.
Вітаю.
Це гендиректорка «Корн-догів Чон Мьон»
і моя бабуся, пані Чой Вон Док.
Радий знайомству.
КІЛЬКІСТЬ ВИТРАТ
ПОКАЗНИК, ЯК ШВИДКО СТАРТАП ВИТРАЧАЄ ГРОШІ
СЕРІЯ 7
Ну, навзаєм.
Що вас привело о такій пізній порі?
Я тут, бо…
Бо маю термінову розмову з До Саном.
Усе, ходімо. Треба поговорити.
А що таке?
Джи Пьоне.
Я все ж дослухався до твоєї поради.
Таки дослухався?
Саме так.
Тож не хвилюйся.
Іди собі.
-Певен? -Так.
То й добре. Ну я тоді піду.
Щасти вам.
А ви вечеряли?
Даль Мі, у нього ще плани.
-Справді? -Ага. Так, Джи Пьоне?
-Та ні, нема. -Та є!
Нема.
Ну, тоді я залишуся на вечерю.
Боже мій.
Можеш піти?
Піду після вечері.
Бабусю, коли вони зайшли, я зрозуміла, яка низька в нас стеля.
Так, не те слово.
І це чудово.
Ви такі високі. Може хтось замінити лампочку у ванні?
-Звісно. -Звісно.
Я заміню. Я вищий за нього.
Лиш на сантиметр чи два.
-Що? -Майже одного зросту.
Що ти таке кажеш?
Там не сантиметр чи два.
-Добре, ну нехай чотири. -Добре.
Різниця менша за мізинець.
Де все? Де ванна?
-Ой, ванна там. -Он там?
Агов! Я все зроблю! Я вивчав комп'ютерну інженерію.
Ану геть. А в мене є акції виробника лампочок.
У мене 5+ з теорії електро кіл та електроенергетики.
Я знаю все про типи лампочок та їх історію.
а ще знаю прибутки в цій сфері та обсяг продажу.
Добре, як скажеш.
Та це ж просто…
-Може, посунешся? -Вони такі близькі.
-Добре. -Наче брати.
-Ну серйозно. -Перепочинемо. На хвильку.
Можеш вдати, що знаєш усе про комп'ютери, але не про лампочки.
Даль Мі, я полагодив душову лійку. Щось ще?
Я переніс рослини. Щось ще?
Треба щось перенести чи полагодити — кажи.
Ні, це все.
Краще мені скажи. Мені тридцяти нема, я сильніший.
У тебе шийний кіфоз. А якщо хребець трісне?
Я хвилююся.
Скажи мені. Що ще?
Це все. Сідайте їсти.
-Добре! -Добре!
Будемо їсти.
-О, риба-шабля! -На вигляд неймовірна!
Риба-шабля така дорога, треба всім порівну накидати.
Ось, бабусю.
Ось, пане Хан.
Щось не дуже «порівну».
Боже, бабусю, чого ж ви заздрите.
Ось.
Я багато чула про вас.
Даль Мі казала, ви дуже допомогли.
Ви її рятівник.
-Це… -Якщо коротко…
він рятівник До Сана.
Мені допомагав, бо я з До Саном.
Це не так.
-Перепрошую? -Я ніколи нікому не допомагаю.
Не така я людина,
і часу на таке не маю.
То чому ви так мені допомагали?
-Для рентабельності. -Рентабельності?
Я ж інвестор.
За «спасибі» не допомагаю, відплатите вдесятеро.
Так, звісно.
Дякую за їжу.
-Щасливої дороги. -Дякую.
А ви підете окремо?
Підвезти?
Додому довезу.
Звісно, я тільки за.
Чекайте, пані Со. Ви перевіряли пошту?
Пошту? Ні, ще ні.
Ви надсилали раніше питання.
Я надіслав поштою відповіді, погляньте потім.
Що? Я ж набрала більше чотирьохсот питань. На всі відповіли?
Так, було 461 питання. Відповів на всі.
Справді?
Ви неймовірні.
Дуже вам дякую. Дуже-дуже.
А потім завдяки вам…
-Я краще… -У вас там щось…
працюватиму й стану крутою гендиректоркою.
Для цього наполегливості замало.
Так, замало, але без неї взагалі нічого не вийде.
Саме так.
Ходімо, До Сане.
-Добре. -Гаразд.
-Ось авто… -Одну хвильку.
Забув відповісти на питання про акції.
Ти гендиректорка, у якої 71 відсоток.
Я частина твої акцій,
і я тебе прикриватиму.
Ми завжди будемо командою, попри все.
Покладися на мене, добре?
Добре.
-Їдь. -Усе. Тут холодно. Біжи в будинок.
На інший бік.
Що відбувається?
Ти ж казав, що розповіси про листи.
-А ви сказали мовчати. -Це не виправдання.
Ти навіть цього не можеш.
-Вийду на світлофорі. -Довезу додому.
З вами некомфортно. Краще автобусом.
Умієш ти голову дурити. А казав, що амбіційний.
Використовуй власні ресурси, а не мене чи Даль Мі.
Я її не використовую.
Я відчуваю, що справді…
Геть.
Ти ж на автобус хотів. Геть.
-Що? Забирайся. -Якось це дивно.
Пане Хан,
ви ревнуєте?
Що? Ревную?
Слухай. Схоже, ти не знаєш, що таке ревнощі.
Тому й питаєш.
-То ви не ревнуєте? -Ні, не ревную.
От і чудово.
-Даль Мі. -Так?
Який До Сан тобі більше подобається?
Про що це ви?
Той, що писав тобі листи 15 років тому,
чи той, якого ти зустріла дорослим?
Що? Що за дивне питання?
Навіщо розділяти? Це одна людина.
Знаю, але якщо все ж розділити,
якого б До Сана ти обрала?
Між ними двома?
Я просто не можу так про це думати. А що таке?
Що? Та просто цікаво стало,
що було б, якби ви ніколи не листувалися.
Просто ти така перебірлива, цікаво, чи виконав твої стандарти.
Що? Я не перебірлива.
Перебірлива.
Не любиш, щоб безграмотно писали. Любиш співчутливих та
негрубих. Щоб не запрошували кудись спонтанно.
У тебе стільки правил. Складніших за конституцію.
Це все просто етикет.
То кого б обрала?
До Сана з листів? Чи теперішнього До Сана?
Ну…
Якщо вже обирати…
Чорт, наче в мене є час на ревнощі.
Як він міг подумати, що я ревную?
Йон Сіль, що таке «ревнощі»?
«Ревнощі» — назва телесеріалу.
Останню серію випущено 21 липня, 1992.
Що? Ти теж знущаєшся з мене?
Яке значення слова?
«Ревнощі» — це почуття, яке відчуваєш, коли думаєш
що кохана людина більше любить когось іншого…
От, опис під мій випадок не підходить.
Справді не підходить?
ЩАСТИ ТОБІ
Мені ніхто не подобається.
То як я можу ревнувати? Ніхто ж не подобається.
Отже, це не ревнощі.
Так, це не вони.
Звісно, ні.
ЩАСТИ ТОБІ
САМСАН ТЕХ
ОСЬ ВІДПОВІДІ НА ВАШІ ПИТАННЯ
ВІД: ХАН ДЖИ ПЬОН ДО: СО ДАЛЬ МІ
РУЧКА
ЕЛЕКТРОННИЙ КАЛЬКУЛЯТОР
ВІКНО
НА ПЕРЕРОБКУ
Коли отримаємо сто мільйонів, то як варто їх витрачати?
Обсяг витрачених грошей стартапом зветься «кількістю витрат».
Цю кількість слід знати,
-щоб вирахувати, скільки протримаєтеся . -Кількість витрат — це показник
-Оціни місячні витрати. -зменшення коштів.
Як ви знаєте, ми отримали
-сто мільйонів. -30 відсотків — резерв.
Тридцять відсотків з цих коштів будуть резервним фондом.
Тож у нас 70 мільйонів.
Десять мільйонів йдуть на власні витрати,
транспорт, комунікацію та обладнання.
Платити собі будемо два мільйони вон щомісяця.
-Серйозно? -Справді?
Це ж копійки.
-Замало? -А думаєте, багато?
Так, ми останні два роки не могли собі платити.
У мене й кредиту ніколи не було менш ніж два мільйони.
-Пане Нам. -Хизуєтеся?
Звісно. Це значить, що я багато заробляю.
Ну годі вам. Не в тому проблема.
Це по десять мільйонів на нас п'ятьох, отже, ми протримаємося шість місяців.
-Шість місяців? -Справді?
Потрібні продуктивні результати за шість місяців.
Також пан Хан сказав, що
через три місяці буде демо-день,
і на цю подію прийдуть впливові інвестори.
Я знаю, що це. Презентуєш проміжні результати,
і інвестори вирішують, чи інвестувати ще.
Ну, щось таке.
СТАТУС ФІНАНСУВАННЯ
Боже.
З мільярдом вон і цінність компанії інакша…
Якщо взяв десять відсотків акцій, їх ціна — десять мільярдів.
Десять мільярдів?
-Десять мільярдів? -У них же чотири мільярди…
Якщо в них теж 10 відсотків, то ціна буде 40 мільярдів вон.
Вони пройшли першу фазу.
Це й наше майбутнє.
Ну знаєте…
Лише для вас це майбутнє.
Що, якщо не виборемо нове фінансування?
У вас два вибори.
Заробити продажем сервісу
або піти.
Так, потрібно зробити нараду.
-Добре. Усе, ходімо. -Вперед.
Швидше.
-Ось, бережіть їх. -Боже мій.
Не хвилюйтеся.
Я всі протестую та поверну з детальним аналізом.
Ми б вам заплатили, але самі знаєте…
Не хвилюйтеся. Охоче допоможу.
Ще можу допомогти з дизайном чи маркетингом.
Умови ви знаєте.
Так! Один відсоток акцій. Добре знаю.
До речі, у вас же є на кому протестувати?
Ну…
О, так. Ось ці люди.
-Привіт, До Сане! -Боже.
Що ти тут робиш?
-Хто це? -Що?
Двоюрідний брат, Нам Чон Хо.
А, пан Один Відсоток?
-Так, це я. -Вітаю.
А що це?
Це прототип від «Віпульс», команди з десятої програми.
Це ТЕ, транзистор емоцій.
Це прилад, що показує рівень емоцій. Зараз покажу.
Працює як пульсоксиметр.
Блакитне означає, що збуджені. Червоне, що брешете.
Якщо вам байдуже, світло вимкнене.
А воно працює?
Що? Що ви робите?
-Неймовірно. -Вражає.
І справді працює.
Дуже точний.
І навіщо нам його тестувати?
Оскільки це прототип,
творці шукають способи покращення.
Протестуйте їх і дайте ґрунтовну відповідь.
Допоможіть братам-стартаперам.
То вони дадуть тобі один відсоток від акцій?
Так. Так стану корейським Бонні Брауном.
Бонні Брауном? Хто це?
Штатна масажистка в «Ґуґл».
Стала мільйонеркою від опціонів.
Хочу стати, як вона.
Тому знаходжу стартапи з потенціалом, допомагаю, як можу,
отримую відсоток акцій. Хтось же стане великими, як «Ґуґл».
А я тоді стану мільйонером!
Сама думка про це заводить.
А ти про що думаєш? У тебе теж блакитне.
Просто подумала, що добре б стати, як вони.
«Як вони»?
Хочеш, щоб «Самсан Тех» став як «Ґуґл»?
Ти що, жартуєш?
Ви божевільні, чи що?
Чон Хо, вони хороші, щоб приймати рішення.
-Скажіть? -Так.
Ну що ж. Готуйтеся до великої несподіванки.
У мене геніальне рішення.
Зветься «Проєкт Месенджі»
Природний скарб?
Бенгальський кіт. Я говорю про месенджі!
Водорості, які постійно надсилаю твоїм.
Пробач.
А батька — ферма месенджі.
Але листя з них обжирають качки.
Батько мусить сидіти й стерегти все.
Коли бачить качок, дзвонить у дзвін, щоб відлякати, та марно.
Та й не може він сидіти цілодобово.
То що, коли качок помічатиме наша система розпізнавання?
А коли вони з'являться,
гудок такий… Бах!
Тоді врожайність злетить до трьох чи п'яти тонн.
Хіба ж не вражає?
Та якось ні.
Думаю, ні.
Коли натискаєте кнопку старту, з'являється селфі.
На основі наукових даних покаже передбачення про кар'єру,
кохання та здоров'я.
Фізіогноміка й розпізнавання.
Боже, а мене ця ідея вразила.
Ти ж не віриш у фізіогноміку.
Сьогодні повірив.
Як ти тоді повірив у групи крові й характери.
Послуги для домашніх улюбленців у моді.
І я зараз не про банальні товари.
А якщо собаки самі купуватимуть онлайн?
Купуватимуть онлайн? Як?
Навчимо технологію розпізнавання читати міміку собак.
Навчиться визначати, коли їм цікаво,
і коли в собаки буде такий вираз, предмет кине в кошик товарів.
А непогана ідея.
Хороша модель доходу й особлива авдиторія.
До речі, Йон Сане. А ти милий в цих окулярах.
Що? «Милий»?
Та йому геть не личить.
Наче скисла кімчі.
У месенджі краща модель доходу.
Врожай би перевалив за три тисячі тонн.
Я хочу вигадати рішення, яке використає наш алгоритм.
Погляньте.
Який високий показник.
Звісно. У швидкості та якості розпізнавання
ми найкращі в цій країні.
І перемогли на КОДА з цією технологією.
У мене з'явилася одна ідея кілька днів тому.
Одне з рішень, якому підійде розпізнавання…
А він і досі не прочитав.
-Хто? -Я про пана Хана.
Я надіслала йому лист з ідеями наради.
Написано, що він не прочитав.
І нічого мені не відповів.
О! Це ж пан Хан.
Пане Хан!
ГЕНЕРАТОРКА ПИТАНЬ
Навмисно проігнорував?
Може, зайнятий. Мої дзвінки теж ігнорує.
Справді?
Що поїмо?
Дуже хочу рису, бо їли лише локшину.
Там навпроти ресторан відкрили.
-Хочеш перевірити? -Звісно.
Я візьму миску рису з кімчиччиге.
Привіт, ви сьогодні рано!
А ви стільки працюєте. Невже тут і ночували?
Стараємося.
Я думав, близнюки підуть після хакатону.
Дивно, що вони досі тут.
Скажи? Схоже, вирішили залишитися.
-Так. Ми залишилися. -Чому?
Якого…
Більше заробимо, якщо залишимося.
Агов!
Ти підкрадався до нас!
-Боже. -Звідки він узявся?
Як же ви заробите?
Гендиректорка компетентна. Уже уклала дуже вигідну угоду.
Угоду? Краще б пояснив.
Якого біса?
І що за угоду?
-З банком Йонхан? -Так.
Запустили проєкт для скорочення кадрів з ШІ.
І отримали 300 мільйонів.
Що? А як же ми? Ми теж взяли їхні дані для хакатону.
Пані Вон компетентна.
Та яке там. Самі знаєте, як вона туди пролізла.
-Як? -Звісно ж, татусь повпливав.
Гендиректор банку Йонхан і Вон Ду Чон — однокласники.
Білл Гейтс казав: «Життя несправедливе.
Змиріться з цим фактом».
Чорт забирай.
-Ти ж це масло сьогодні використовувала? -Так.
-Хочеш собі таке? -Так.
ВІП
Дію картки призупинено.
Пані, каже, що дію вашої картки призупинено.
Знову почав?
Ми поговоримо з ним і одразу поїдемо.
Привіт, Ін Чже.
Часто тебе тут бачу останнім часом. Чому?
Хочу зібрати робочу групу, щоб впровадити
ШІ-технології для реалізації продукту. Як тобі?
Хочу, щоб ти головувала там. Напишу пропозицію.
Хочу допомогти тобі почати…
Ні. Нічого не роби. Хіба мовчки спостерігай.
От паскуда! Тато ж хоче допомогти.
Тобто, пан Вон. Думаю, ти просто не зрозуміла, що й до чого.
Люди бігають за проєктом, як зграя псів.
То й беріть тих псів.
Пам'ятаєш нашу німецьку вівчарку? Тхебек звали.
Ти днями його не годував, бо хотів побачити, як він їсть свій кал.
Давав стільки їжі, щоб не здох
і казав, що ситим кусатиметься.
А він ще махав хвостом, як дурний, коли тебе бачив.
Тут повно таких Тхебеків.
Шукайте іншу команду.
Я не з вами.
-Пані Юн. -О, дякую.
Чув, «Компанія Ін Чже» запустила новий ШІ-проєкт у банку Чонхан.
Так, і я чула.
Вон Ін Чже вражає, скажіть?
Уже почала 300-мільйонний проєкт.
Їй і ментор не потрібен.
Знаю. Вона легко робить мою роботу.
Знає, що робити та як все виконати.
Одне лиш скажу:
думаю, вона не знає,
навіщо все це робить.
Щоб заробити, звісно. А для чого ж іще?
Звісно, усе зводиться до грошей.
Це хороша та дуже чесна причина.
Але думаю, у цієї
дитини все інакше.
Думаю, у неї інша причина. Не гроші.
Інша причина? Це яка?
Цього я ще не знаю.
ХОЧУ ПОМСТИТИСЯ
«Помститися»?
Що? Який жах.
Вітаю.
У тебе ж проєкт з банком Чонхан.
Дякую.
Щось твої вітання та моя подяка надто нещирі.
Я не можу привітати тебе щиро, бо це досягнення несправжнє.
Тобі воно здалося несправжнім?
Саме так.
Тобі щастить і загалом, і на зв'язки.
І що для інших буде дуже важко,
для тебе буде легко.
Гадаєш, я схитрувала?
Чому?
Чула, гендиректор банку й твій батько — однокласники.
Компанія мого батька теж почала ШІ-проєкт.
Мені легше було б приєднатися туди. Навіщо мені Чонхан?
12-Й ХАКАТОН
Того дня я зустріла їхню людину.
Доки ти спала після хакатону,
я зустрілася з суддею,
який працював у тому банку.
Зв'язалася з ним
і запропонувала співпрацю.
Мій батько тут ні до чого.
У тебе теж був шанс. Але тобі забракло компетентності.
То хоча б з моїх досягнень повчися.
Щастя? Зв'язки? Не шукай відмовки.
Мені вони набридли.
Але думаю, у цієї дитини все інакше.
Думаю, у неї інша причина. Не гроші.
Дам тобі одну пораду.
Хочеш стати визнаною гендиректоркою – не стій і не лови ґав.
Краще біжи до свого офісу.
Я ж дала тобі інформацію про новий ШІ-проєкт «Монін Груп».
Чому мені брати те, від чого ти відмовилася?
Для грошей.
Не треба гроші?
Що робитимеш?
Проґавиш і цю можливість?
«Монін Груп»?
Чому? Ще й раптово.
У нас же були плани для свого бізнесу.
Їх ми притримаємо.
Заробимо грошей, щоб фінансувати бізнес.
Скільки отримаємо?
П'ятдесят мільйонів вон за рішення.
300 мільйонів за реалізацію.
Якщо зробимо все успішно, буде як мінімум мільярд.
Так ми зможемо протриматися три роки, а не шість місяців.
І не треба буде шукати собі фінансування.
Що думаєте? Варто ж спробувати.
Добре. Так і зробимо.
Пробач.
-За що? -За бізнес, який хотів почати.
Ідея справді чудова,
але сам розумієш, дорога.
-А щоб стільки заробити… -Знаю.
Просто хвилююся за тебе. Ось і все.
-Чому? -Через голову Вон Ду Чона.
Це ж чоловік твоєї мами?
Так.
І ти його не дуже любиш.
Саме так.
Ненавиджу більше за тарганів.
То чому?
Якось бабуся сказала,
що новий ворог — це як збиток на 100 мільйонів.
А новий союзник — як такий же прибуток.
Ми й зараз на самому дні, не можна брати борги.
Я потерплю й знайду союзника.
Я дуже терпляча.
Я теж.
Знаєш, у мене було прізвисько
ЖБ.
Вгадала? Живий Будда.
А, зрозуміла.
-Скорочено — ЖБ. -Ага.
А коли злюся…
Боже.
-В'яжу. -Що?
-Справді. -Серйозно?
Так. А поки в'яжу, то уявляю собі всяке.
-Ага. -Як щось розбиваю,
кричу на людей і всяке таке.
Он як.
Так я можу заспокоїтися.
-Справді? -Так.
Теж так роблю.
Завжди уявляю, як розбиваю щось та лаюся з людьми.
Цілий блокбастер уявляю.
-Невже? -Кажу тобі!
-Так само? -Так!
І в'яжеш?
Ні, але не в'яжу.
Хто в'яже, коли злий?
Я. Щойно ж розповів.
Та ніхто так не робить.
-Ось так сідаю й в'яжу стібок за стібком. -Покажи.
Серйозно.
А якось я цілих два метри нав'язав.
Коли злий і уявляєш, що міг би зробити,
то можна легко заспокоїтися. Кажу тобі.
Ти взагалі не змінився.
Ти такий, як 15 років тому.
Ніхто не зрозуміє мене краще за тебе.
Невже?
Даль Мі.
Я дуже змінився.
Погано пам'ятаю, що було 15 років тому.
Хоча не так… Я й згадувати той час не хочу.
Хотів би я,
щоб ти мене тоді не знала.
Чому?
Бо я тоді був повним невдахою.
Дарма ти була такої високої думки про мене.
Ходімо заробляти.
Пане.
О, вітаю.
Можна на хвильку?
Це ж ви, так?
Так, це я.
-Таке ж бліде обличчя. -Ага.
О десятій вечора, 24 травня
нелегально викинули цю рослину, так?
Так.
Що? Ні, я ж викинув у бак для переробки.
Так, і це заборонено!
Але чому…
З рослинами все складно.
Сама рослина — звичайне сміття.
Ґрунт викидайте на подвір'я.
А на керамічний горщик
треба пакет для негорючих відходів.
Зрозуміли?
Повторіть.
Кажу,
сама рослина —
-звичайне сміття. -Звичайне?
Ґрунт викидайте десь надворі.
-Це дозволено. -Ага.
А кераміка — незвичайне сміття.
Її треба викидати в спеціальний пакет для негорючих відходів.
Я аж два дні вас вистежував. І тому трохи злий, але така
моя робота, нема чого злитися.
Добре. Него… що?
Спеціальний пакет для негорючого.
Знайдіть його, викиньте туди.
О, хороша машина у вас.
-Спеціальний пакет? -Так!
-Для негорючого? -Пакет для негорючих відходів!
Чекайте, можете…
пояснити ще раз? Куди це він?
Ало, Дон Чон.
Часом не знаєш, де знайти спеціальний пакет для…
негорючих відходів? Де його можна купити?
Ні, ні. Негорючих, а не «гарячих».
Ні! Це не сайт знайомств!
Негорючих. Те, що не горить.
Так, не…
Забудь. Сам розберуся.
ЩАСТИ ТОБІ
-Пане Хан. -Налякали.
-Що таке? -Схоже, ви останнім часом зайняті.
От і чекаю тут вас.
Ви не відповідали на дзвінки й не читали пошту.
Ну, я дуже зайнятий аналізом інвестицій.
-Бувайте. -Можна хвилинку?
Ми подали пропозицію «Монін Груп».
Розробимо проєкт скорочення з ШІ-технологіями.
Хотіла, щоб ви знали.
І ось.
Що це?
Пакет для негорючих відходів.
Я прийшла до вашого офісу, хотіла зустрітися
й випадково почула телефонну розмову.
Пак Дон Чон…
Хочете щось викинути?
Так.
ДЛЯ НЕГОРЮЧИХ ВІДХОДІВ
Чому ви така
нахабна?
Що? «Нахабна»?
Просто хочу допомогти…
Нахабний — це й той, хто лізе допомагати без потреби.
Я вас про цей пакет не просив.
То навіщо ви робите це, так я…
Не хочу, щоб мені так допомагали.
Пробачте.
Я буду більш тактовною.
Ану стоп. Це неправильно.
Це ж ви самі все почали!
Ви берегли мою репутацію, а мене й не спитали про це.
Позичили До Сану авто і навіть дім.
Переглянули план виступу
й відповіли на всі питання.
-Це… -Як нахабно.
А це вже занадто.
Самі так робите, а мені не дозволяєте.
Я хочу й буду нахабною.
Тепер образилися?
Не подобається — просіть самі про допомогу.
Скажіть: «Бракує того. Потрібно це».
Якщо перші попросите, усе буде гаразд.
Ну попрошу вас… І що ви зробите?
Допомагатиму всім, чим зможу. І допомагатиму вам найпершою.
Чому?
Ну…
Бо мені подобається ваше нахабство.
Тому…
якщо і я буду нахабною, просто змиріться.
Ви ще полюбите цю рису.
Хвилина минула.
Пробачте. Прошу.
Боже, це якесь божевілля.
ЛИСТ ВІД: СО ДАЛЬ МІ
ОСТАТОЧНА ВЕРСІЯ НІ, ОСЬ ОСТАТОЧНА
Вона надіслала стільки листів. Що за пропозиція?
Проєкт пропозиції «Самсан Тех» «Монін Груп».
ПРОПОЗИЦІЯ ШІ-РІШЕННЯ
Чому їх стільки?
Треба сказати, сил у неї багато.
«Комп'ютеризована система рахунків-фактур,
управління запасами з розпізнаванням».
Дуже добре зроблено.
Знаю.
Тому я й хвилююся, що добре.
У 2STO справи на висоті. Цікаво,
чому ви зацікавилися «Санд Боксом». Має бути причина.
Причина? Щоб співпрацювати?
Молодняк тут завжди дуже розумний та вмілий.
Бери й використовуй.
«Використовуй»?
Не думаю, що їх сюди обрали, щоб інші «використали».
Ви завжди намагаєтеся посваритися, що б я не сказав.
Дон Чон.
Голова «Монін Груп» збирає робочу групу.
Дізнайся, що вони вже зробили.
Диви на ту жінку.
Більше, ніж на шведському столі.
Хрустка курка! Схоже, смачна.
Ох, стілець такий зручний.
Боже, яка гарна. Така мила.
Це варена кава?
Діти, не вірю, що ви все найцікавіше собі забираєте.
Наступного разу приведи маму. Їй сподобається.
БЕЗНАДІЙНИЙ НАРКОМАН
МОНІН ГРУП ВБОЛІВАЄМО ЗА ВАШІ МРІЇ
Абонент тимчасово недоступний…
Досі не відповіла?
Ні, опирається довше, ніж очікував.
А що, коли захоче розлучення?
Тоді воно буде, шлюбний договір підписували,
за ним вона нічого з цього не отримає.
Ця жінка любить гроші, тож не розлучиться.
І що з ними сталося? Що Ін Чже, що вона.
Досі махали хвостами на мої гроші. Тепер чого здичавіли?
Боже.
Тату, технічний менеджер повідомив мені цікаву новину.
-Яку? -Про проєкт скорочення.
Сказав, «Самсан Тех» подав пропозицію.
Ну знаєте, де та дівчина. Даль…
Так, знаю. Со Даль Мі, сестра Ін Чже.
Саме так. Технічний менеджер сказав,
що пропозиція дуже хороша.
Це все одно безіменні новачки.
Коли буде зустріч?
Хороша автівка. Чому раніше не катали?
Ненавиджу возити інших людей у своїй автівці.
Це лиш раз, утямили?
Могли б і на автобусі поїхати. Чому авто?
Ви гендиректорка.
Треба, щоб були крутою, інакше зверхньо дивитимуться.
-Руки геть. -Добре.
І ви, пане Нам, носа вище.
Будьте впевненим, дивіться в очі.
Дякую.
Запустимо проєкт і станемо справді крутими.
Новий ворог — збиток на 100 мільйонів. Треба союзник.
-Ходімо. -Добре.
БІЗНЕС-ПЛАН
Вітаю, пане. Я Со Даль Мі, гендиректорка «Самсан Тех».
Техдиректор Нам До Сан.
Ми вже зустрічалися. Вітаю.
Так, рада знову вас бачити.
Я про технології багато не знаю.
-Тож даруйте… -Ви йдете, пане?
Будь добрим. Я стежив за ними ще з хакатону.
З пропозиції видно: ви талановиті.
-Та й загалом такі люб'язні. -Дякую.
Зайдіть потім до мене.
Гарної наради.
Що ж, сідаймо.
То ви — молодша сестра Ін Чже?
-Так. -Зрозуміло. Добре.
Оскільки я старший за Ін Чже,
то говоритиму з вами, як з молодшою сестрою.
Дон Чон, дивився на проєкт «Монін Груп»?
Так. Написано, що робоча група для ШІ в «Монін Груп»
уже повна, навіть розробники є.
Ану покажи.
Уже є технічна команда.
Навіщо ж їм «Самсан Тех»?
Може, для підробітку. Передадуть щось на аутсорсинг.
Що? Підробітку?
Даруйте? Сто тисяч?
Хочете, щоб ми зібрали сто тисяч зображень?
Ви самі можете зібрати чи найняти когось для цього.
Ми розробники. Навіщо нам збирати якісь…
Так, ми тут, щоб запропонувати вам ШІ-рішення,
а не збирати інформацію.
Боже, ви мене засмучуєте.
Яка основа ШІ?
Збирати дані для машинного навчання.
Це я вас і прошу зробити.
Наші розробники знайдуть рішення.
То чому ви попросили подати пропозицію,
а не найняли когось на підробіток?
На сто тисяч файлів?
Це надто дорого.
Мінімальна зарплата зросла, навіть студентів наймати невигідно.
А вони ще й не знають, які зображення потрібні.
Це робота експертів з ШІ.
Божевілля.
Хочуть експлуатувати найкращі таланти?
-Хто на таке погодиться? -Багато хто.
Для стартапів важливий статус.
Багато хто зробить усе, щоб додати в профіль
компанії логотип «Монін Груп».
Твоя правда.
Тоді з новими партнерами буде легше.
Я все розумію, але…
Чорт, та ну. Це жахливо.
Даль Мі погодиться на цю жахливу здирницьку угоду?
Роботи буде багато, але для вас це хороший шанс.
Робота наче й рутинна, але досвід буде хороший.
Чим молодь особлива?
Запалом! І ми хочемо купити ваш запал.
Отже…
гадаю, вам не потрібне наше рішення.
Ваше рішення? Чому? Ідея хороша, гріх не використати.
Ви обіцяли 50 мільйонів лише за рішення.
Я переглянув ваш сайт, він порожній.
Поставите на головній: «Стратегічний партнер "Монін Груп"»
Це цінніше за 50 мільйонів вон.
Знаєте, чому серед усіх я обрав «Самсан Тех»?
Якби ти пішла за матір'ю, то була б моєю донькою.
Але не пішла й нажила багато лиха.
Якби ж і ти мене обрала, як сестра.
Мені завжди було тебе шкода.
А тепер я можу допомогти, аж на душі легше.
Стулися.
Даль Мі, я не можу працювати в цьому проєкті.
Пробач.
От щеня…
ОФІС ГОЛОВИ
До Сане! Нам До Сане!
До Сане.
Даль Мі.
Я терпів, як міг, хотів, щоб все вийшло,
але не витримав.
Пробач, через мене він наш ворог,
але це було огидно.
Я стану впливовішим за Вон Ду Чона.
Буде 100 мільйонів… Ні…
Через мене ти втратила сто мільйонів, тож буде 200…
Ні.
Буде десять мільярдів.
Тож забудь про цей проєкт і…
Це було неочікувано, Даль Мі.
-До Сане. -Так?
Забудемо про цей проєкт,
є ще та штука.
«Та штука»?
Ідея, яку ти розповів нещодавно.
У мене з'явилася одна ідея кілька днів тому.
Одне з рішень, якому підійде розпізнавання…
Можна створити додаток для людей з вадами зору? Як вам?
-З вадами зору? -Надто розмито.
-Як? -Що?
Система працюватиме на голосі, як GPS-навігація.
Ручка.
«Двері за два метри попереду». Ось так.
І як я про це не подумав?
Типу я ж теж ненадовго втратив зір через молоко.
Так злякався, коли це сталося.
І я спробував уявити, як це.
Бо так здається,
наче сталося щось дуже погане.
Я був спустошений.
Наче моє життя вмить зруйнувалося.
І дуже наляканий.
Але знаєш,
від цього
моїм очам краще не стане.
Якщо зір не відновити,
то чом би не створити технологію, що замінить очі?
ПРЯЖА
Що скажете?
Я наче для цього й почав вивчати розпізнавання.
Мені одному цікаво? Ідея дивна?
Треба її втілити. Мене дуже захопила твоя ідея.
Вона неприбуткова.
Але
дуже цікава.
У нас лише шість місяців.
І це значить, що в нас шість місяців повної свободи.
Ти безрозсудна.
Ну, ми просто загубимося.
Бо «відчалимо без мапи». Пам'ятаєш?
ОСОБЛИВА ПОДЯКА МУН СЕ ЮН
-Даль Мі. -Так?
Який До Сан тобі більше подобається?
Про що це ви?
Той, що писав тобі листи 15 років тому,
чи той, якого ти зустріла дорослим?
Що? Що за дивне питання?
Навіщо розділяти? Це одна людина.
Знаю,
але якщо все ж розділити,
якого б До Сана ти обрала?
Ну…
Якщо вже обирати,
то я б досі обрала того, який надсилав мені листи 15 років тому.
КВІТКОВА КРАМНИЦЯ
ПОЖИВНІ РЕЧОВИНИ
Старого До Сана?
Так.
Тому що він — моє перше кохання.
Він мені небайдужий, я дуже йому вдячна.
ЩАСТИ ТОБІ
А як же теперішній До Сан?
Ну а теперішній…
Я до нього ще звикаю.
Я стану впливовішим за Вон Ду Чона.
Буде 100 мільйонів… Ні…
Через мене ти втратила сто мільйонів, тож буде 200…
Часом він буває таким різним.
-Ні. -Через це мені трохи сумно…
Буде десять мільярдів.
Тож забудь про цей проєкт і…
Але іноді чомусь
деякі моменти часом мене так захоплюють,
що аж серце тане.
Буденне для одних — небуденне для інших.
Хочу, щоб наша технологія допомогла їм.
Більше користувачів — вища ціна. Хто в неї інвестує?
І в До Сана те саме.
День народження.
Передай ці кадри юридичній групі.
А що, коли угоди не буде?
Буде боляче.
До Сане.
Якщо ви двоє станете на коліна, я можу зняти звинувачення.
Я зараз на краю прірви.
Переклад субтитрів: Павло Лавринюк