EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
EPISODE 8
Mr. Kim, skal du ikke dra?
Jeg må ta sikkerhetskopi av det vi har jobbet med i dag.
Hvorfor gjør du det så ofte?
Man kan aldri ta sikkerhetskopier ofte nok.
Det stemmer. I den forrige jobben min…
I et stort selskap. Jeg glemte sikkerhetskopi,
og det kostet meg nesten 100 millioner won.
Du kjenner selskapet, Just One Day, i andre etasje?
-Lykke til, Mr. Kim. -Takk.
Selvfølgelig. De fikk nylig inn fire milliarder won.
-Vi ses, kompis. -Vi ses.
De tapte 100 millioner won til en hacker på grunn av et ransomware-angrep.
Er det sant?
De hackerne gjør det enda vanskeligere for oss å lykkes.
Vi må låse stalldøra før hesten blir stjålet.
Vi har ingen hester ennå. Hva er poenget?
Hvorfor sikkerhetskopiere når man ikke har noe?
Det skader ikke å være forberedt.
Hvem vet om investeringene plutselig strømmer inn?
Akkurat. Man vet aldri.
Ja, man vet aldri.
Selv om du ikke liker noen nå… Ryggsekken min er åpen, Ms. Jung.
…kan man bli gal etter den personen en dag.
Slutt.
Noen ganger skjer det motsatte.
Hvem vet om din beste venn en dag vil bli
din verste fiende?
Folk er uforutsigbare, og det er livet også.
Man vet aldri hva som kan skje.
Sånn er koding også.
Fra strømbrudd til hacking,
alt mulig kan skje, og det er ingenting du kan gjøre.
Videoen hvor Nam Do-san lager en scene…
Derfor bør vi…
Gi opptaket til juristene.
…alltid ta sikkerhetskopi.
Dette ser ille ut.
Ingeniører skal være like forsiktige med hendene som pianister.
Ikke vær redd. Det er ingen stor sak.
Skal vi dra til sykehuset?
Nei. Det er bare en liten skramme.
Men…
-Dal-mi. -Ja?
Kan jeg spørre deg om noe?
Hva er det?
Hva liker du ved meg?
Hva?
Vel…
Du har spurt meg om dette før.
Hva?
Har jeg det?
Det kan jeg ikke huske.
Hånden din.
Jeg liker hånden din.
Du støttet meg i dag.
Det glemmer jeg aldri.
Det er ferdig.
SIKKERHETSKOPI
EN KOPI AV DATA LAGRES ET ANNET STED I TILFELLE ORIGINALEN GÅR TAPT
EPISODE 8
Hva i helvete?
Hvorfor gir blomster til jenter? En kan ikke engang spise dem.
Ja. Han har ikke peiling.
En ekstern harddisk eller et trådløst tastatur varer lenger.
Akkurat. For en idiot.
Vent litt. Hva gjør den idioten nå?
Har han kroppstemperatur på 40 grader, eller?
Alle har samme kroppstemperatur.
-Hvorfor ga han jakken sin til henne? -Det er helt meningsløst.
Det var ikke meningsløst allikevel.
Det gir absolutt mening.
Jøss. Hør her, Chul-san.
Dette er vel et tegn på at vi bor i et utviklet land.
Jeg vet det. Tror du vi blir som dem en dag?
Selvfølgelig.
Den tufsen klarer det, så da klarer vi det.
-Yong-san, jeg er enig. -Ikke sant?
Det handler om hendene.
Det gjør det virkelig.
-Hva? -Aner ikke.
Er det ikke perfekt vær for koding?
Jøss, hva er det med himmelen? Hvorfor er den så vakker?
Hva skjedde? Hvorfor er den så blå?
Klikk.
Vent litt. Kjenn vinden. Det er perfekt.
Været i dag er helt sprøtt.
-Klikk. -Det er du som er sprø.
Har han blitt sprø? Hva er det med ham?
Det er sangtekster. "Good Day" av IU.
Han er så glad at han blir sprø.
Jøss. Hvis det er det som skjer når man blir en av dem,
Chul-san, velger jeg å ikke gå den veien.
Men det gjør jeg.
Du blir her.
Klikk.
Hei, hvor skal du? Hei!
-Takk for at du tok deg tid. -Takk.
La oss holde kontakten.
-Takk. -Kom igjen.
Hva snakket dere om?
Hun fortalte oss hva hun kunne tenkt seg fra løsningen vår.
Sier du det? Og hva var det, Ms. Jung?
For det første trengs det utmerket bilde- og tekstgjenkjenning,
selv når objektet beveger seg raskt.
Håndskriftgjenkjenning er et krav, og pengeidentifikasjon også.
Synshemmede blir tydeligvis ofte svindlet.
Drittsekker.
Kan dere få til det?
-Nei. -Ja.
-Hei! -Hei!
De fleste apper for synshemmede har slike funksjoner.
Vi må tilby ulike detaljer.
Utviklere høres sexy ut når de sier at de kan klare noe.
-Vi klarer det. -Du sa du ikke ville ta den veien.
Men det er veien til differensiasjon.
Hvilke funksjoner kan vi ha?
Kan vi få førerhunder til å snakke?
Nei, fordi vi er utviklere, ikke guder.
Du har rett. Jeg vet det er umulig,
men hvis jeg var blind, ville jeg trengt det mest av alt.
"Hvor mange er det foran meg? Hvordan ser uttrykkene deres ut?
Hvor er fotgjengerovergangen?"
Jeg skulle ønske hunden min kunne svare på det.
Men du kan ikke få en hund til å snakke.
Ikke engang Tony Stark klarer det.
Vent, vi kan gjøre det.
Sier du at du kan overgå Tony Stark?
-Dal-mi. -Ja?
Du er et geni. Hvordan kom du på en så god idé?
Meg? Jeg tror ikke jeg er det.
Det er du. Du er virkelig et geni.
Hva er så flott med ideen min?
Hvorfor er jeg plutselig et geni?
-Kom igjen. Jeg skal forklare. -Hva?
-Kom igjen. -Jeg?
Er jeg et geni?
Er jeg den eneste som ikke forstår hva som foregår?
Hva snakker han om? Hvorfor er hun et geni?
Fordi hun er usedvanlig pen?
Men det er deg, Ms. Jung.
Greit. Dette vil skille oss ut.
Det er en AI-høyttaler, ikke sant? Hva het den igjen?
Hallo. Jeg heter Yeong-sil.
Yeong-sil, hvor er fotgjengerovergangen?
Jeg hadde sagt det dersom jeg kunne se den.
Ikke sant? Den hadde sagt det om den kunne se den.
La oss vise ham det.
-Du er utrolig! -Skal vi vise det?
-Det høres flott ut. -Er jeg den eneste som ikke forstår?
Hvordan viser vi det?
Ms. Jung, hva slags teknologi…
…er det vi har?
-Bildegjenkjenning. -Bingo.
Hva om vi kombinerer bildegjenkjenning med stemmeprosesseringsteknologi?
Du stiller høyttaleren et spørsmål.
Så ser kameraet.
Og høyttaleren svarer på spørsmålet.
Så høyttaleren gjør det mulig med toveiskommunikasjon?
Nettopp.
Men hvordan legger vi Yeong-sil til?
Alt vi må gjøre er
å bruke Yeong-sils grensesnitt i appen vår.
Er det i det hele tatt mulig?
Sanntidsimplementering er vanskelig.
Ikke vær redd. Vi kan få det til. Det skal vi.
Jeg skal sørge for det.
Ms. Jung, bli med oss.
Det går ikke.
Hvorfor sier du det uten å sjekke det?
-Det er en genial idé. -Jeg vet det. Den er fantastisk.
Jeg liker navnet også. "NoonGil."
NOONGIL FORRETNINGSPLAN
Men hvorfor har ingen gjort det før dersom idéen er så god?
-Det er lignende tjenester i USA. -Jeg vet det.
Google og MS gjør det.
Og så vil en start-up gjøre det?
Ja, det vil vi.
Hva så? Tror du ikke vi klarer det?
Vil du ha fakta eller en fremtid fylt med håp og drømmer?
En fremtid fylt med håp og drømmer.
Det kommer aldri til å skje.
Ms. Yoon, hva gjør du her?
Hvorfor er du så negativ?
Har du regnet ut kostnaden for Yeong-sil?
Selvfølgelig.
Jeg har regnet ut kostnaden basert på en lignende løsning i USA.
Grensesnitt-prisen på Yeong-sil er 4 won per 15 sekunder.
La oss si at brukerne bruker tjenesten i fem minutter om dagen
og vi har 1 000 brukere.
Det gir oss en årlig kostnad for grensesnitt på 29 200 000 won,
det er like under 30 millioner.
Og hvor kommer pengene fra?
-Reklame i appen, selvfølgelig… -Er du sikker?
Hvem er appen din for igjen?
Da finner vi investorer.
Med 1 000 brukere koster det 30 mill. Er det 10 000, blir det 300 mill.
Jo flere brukere, jo dyrere. Hvem vil investere i dette?
Noen vil sikkert det.
Det må da være investorer der ute som blir rørt
-av vår løsning. -Nei, det skjer ikke.
Investorer blir rørt av én ting.
-Penger. -Nei.
Vi kan overtale dem med noe annet…
Nei, det kan du ikke.
Ingen vil at Samsan tekniske skal lykkes mer enn meg.
Men selv ikke jeg er overbevist.
Hvordan skal du overtale andre?
Hva om jeg overbeviser deg?
Hva om jeg prøver å overtale deg, og det virker?
Det vil det ikke.
Men la meg prøve.
Hva? Hva gjør du?
Hva er dette?
Hvis jeg klarer å overbevise deg, vil det lyse opp.
Jeg sa det. Det kommer ikke til å gå.
La meg fortelle deg om et barndomsminne.
Det er allerede feil.
Ikke vær så sentimental. Investorer vil høre om fakta og data.
Det var rundt 15 år siden.
En dag
sendte Do-san meg et brev.
Og det lærte meg noe.
Vi skulle jo alltid være sammen.
Hvor dyrebart alt jeg tar for gitt egentlig er.
Jeg tok tiden vi brukte sammen for gitt,
når hvert øyeblikk var en gave.
Og hvor verdifullt hverdagslivet er.
Det var det brevet lærte meg.
Jeg prøver ikke å oppnå noe nytt og flott her.
Det er bare…
For noen er det som er vanlig for oss slett ikke vanlig.
Jeg vil at teknologien vår skal hjelpe dem.
Selv bare litt.
Hvis vi kan beskytte hverdagen deres,
selv om det bare er bittelitt,
er det grunn nok til å gjøre dette.
Noen der ute tenker nok som meg.
Vent litt. Ser du? Du er overbevist, ikke sant?
Hva? Vent, hva skjer? Jøss.
-Hva er dette? -Har du hjertebank?
Dette er urettferdig. Dette er…
Dette er juks.
Hvem sier at hjertet mitt dunker?
Den greia er ødelagt. Den fungerer ikke. Det er feil på den.
Benekt alt du vil,
men hjertet lyver aldri.
Takk for din ærlige mening.
Nei, vent. Dette er ikke riktig.
Hei. Vent, Miss Seo.
Tro om igjen.
Det er en sti fylt med motgang.
Mens du prøver å gjøre godt, vil du svikte alle. Du kan bli skadet.
Mr. Han.
Jeg har tenkt mye på det.
og jeg tror faktisk at jeg liker motgang.
Så ikke bekymre deg for mye.
Og takk for kaffen.
Hva skal jeg gjøre med henne?
-Jeg skjønner hvorfor du fikk hjertebank. -Nei, det…
Ms. Yoon.
Jo mer suksess de har, jo hardere må direktøren jobbe.
siden de er avhengige av investeringer.
Vennligst sitt.
Jeg drev et slikt firma da jeg var ung.
Jeg måtte trygle om penger hver eneste dag.
Det var nervepirrende.
Akkurat.
Men saken er
at de i det minste klare på hvorfor.
Men det er alt.
De vet ikke hva de skal gjøre eller hvordan.
Så lenge de vet hvorfor de gjør det, vil resten ordne seg.
Som jenta på husken?
Akkurat.
Vel… Ms. Yoon.
-La meg fortelle deg noe. -Hva er det?
Ms. Won In-jae og Ms. Seo Dal-mi er søstre.
Hva?
Etternavnene er ulike.
Foreldrene ble skilt,
og de vokste opp hver for seg.
Ms. Seo bodde med faren, og Ms. Won med moren.
Betyr det…
Ja. Jenta på husken
kan være Ms. Won,
men det kan også være Ms. Seo.
Du sitter bare på rumpa hele dagen.
Å, står du? Det så jeg ikke.
Jeg trodde du satt siden du er så liten.
Hvorfor sa du ikke det rett til ham?
Ikke vær redd. Jeg gjorde noe enda verre mot ham.
Jeg hørte det. Knuste Nam Do-san navneskiltet hans?
Hvorfor? Jeg ga deg informasjonen for å hjelpe.
Jeg ville ikke la deg få viljen din denne gangen.
Viljen min?
Du pleide å kaste all maten du ikke likte på meg.
Bitre kakifrukter, sure epler…
Mat som bare så bra ut på utsiden. Husker du ikke?
Jeg vet ikke.
Du lurte meg så mange ganger, men jeg spiste
de fæle tingene du ga meg.
Jeg var så dum.
Men jeg vil ikke være det lenger. Derfor spyttet jeg det ut denne gangen.
Ms. Seo.
Jeg må på et møte. Vi ses.
Kom igjen.
DELTIDSHJELP ØNSKET
Nei…
Jeg kan ikke gjøre det uansett hvor mye jeg sliter.
Jeg får skiveutglidning hvis jeg løfter tungt i min alder.
FINALEMISBRUKER
-Ja? -Endelig tok du telefonen.
Er puberteten over?
Kan du åpne kredittkortene mine?
Har du gått tom for penger nå?
Men du holdt ut ganske lenge denne gangen.
Ja.
Jeg kan ikke gjøre det med mindre du gir meg noe tilbake.
Som hva?
Få In-jae hjem, så åpner jeg kortene dine.
Få henne hjem?
Har hun rømt hjemmefra?
Visste du ikke det?
Kjære vene. Dere to slutter aldri å forbløffe meg.
Når dro hun?
Rett etter å ha lagd en scene på aksjonærmøtet.
Har du hørt noe fra…
Hallo? A-hyeon?
Er kvinnen gal?
Hallo? In-jae?
Jeg hørte at du har rømt hjemmefra.
Hvor bor du? På hotell?
Nei. Jeg leier en hybel nær Sand Box.
Hybel? En direktør kan ikke bo på hybel.
Mange direktører gjør det. Det er fullt møblert og trygt.
Mest av alt så føler jeg meg hjemme.
Hvorfor svelger du ikke stoltheten og drar tilbake til din fars firma…
-Mamma. -Han vil visst ha deg tilbake.
-Jeg… -Jeg drar hvis det er dette det gjelder.
Nei, vent. Greit.
Bare spis opp maten din.
Så?
Er du fornøyd?
Ja.
Hva? Tror du ikke jeg er det?
Nei.
Du ser fornøyd ut.
En liste over samfunnsansvars-team.
Du kan ikke vise reklamer eller la brukerne betale.
Den eneste måten dere kan tjene penger på, er ved hjelp av store selskap.
Jeg har en liste over firmaer som har et høyt samfunnsansvars-budsjett i år.
Ok. La meg forklare.
De i blått er interesserte i de funksjonshemmedes velferd.
De i rødt må jobbe med imaget sitt
på grunn av problematiske eiere, skatteunndragelser og så videre.
Ta det opp, så hører de etter.
Takk, Mr. Han.
For hva?
Du bremser vanligvis på det vi gjøre,
men denne gangen tråkker du på gassen.
Biler uten bremser kan ikke kjøre fort,
for da må de kjøre inn i en vegg for å stoppe.
Jeg vet det.
Jeg vil at du skal fortsette å bremse oss.
Greit.
Vent, Mr. Han.
Kan jeg spørre når du har bursdag?
Hvorfor?
Jeg vil gjøre noe. Jeg vil fortsette å være nysgjerrig.
Når er det?
Det er 7. mai.
Jøss, jeg gikk glipp av den.
Vent, sa du 7. mai?
Ja, det er den samme som Do-sans.
Bursdagen min.
Vi, Samsan tekniske, har utviklet NoonGil
til de synshemmede.
Ved å kombinere bildegjenkjenning og AI-stemmeprosessering,
blir det mye mer praktisk for brukere.
Hvis Me Group finansierer tjenesten,
tror vi det vil forbedre Me Groups offentlige image.
-Kan jeg få visittkortet ditt? -Klart det. Vær så god.
Jeg snakker med teamet og sier fra.
LISTE OVER SAMFUNNSANSVARS-TEAM ME GROUP
NoonGil er ikke bare ute etter profitt.
Vi vil fremme det offentlige gode ved å hjelpe synshemmede.
Å finansiere gjennomføringen av dette tilbudet,
vil i stor grad forbedre World Oils image.
WORLD OIL
Men jeg er i resepsjonen nå.
Har du fem minutter?
Jeg skjønner.
LISTE OVER SAMFUNNSANSVARS-TEAM
Hva med neste uke?
Jeg har ikke tid neste uke heller.
Bare send meg informasjonen på e-post.
Unnskyld meg. Er du tilfeldigvis Ms. Lee Hye-won?
Ja, det er meg. Hvem er du?
Seo Dal-mi fra Samsan tekniske, hun du snakker med på telefon.
Å, jeg skjønner.
Beklager, men noe dukket opp, så jeg skal til Gapyeong nå.
Jaså?
Jeg er også på vei dit.
Hva om jeg blir med og informerer om tjenesten på veien?
Kom igjen.
Greit.
Yeong-sil, skru på NoonGil.
Ok.
Prøv å vise dette til kameraet.
Vår tjeneste, NoonGil, begynte med spørsmålet:
"Hva om førerhunder kunne snakke?"
Å, ok.
Samsan tekniske ble etablert basert på bildegjenkjenning.
Og den teknologien fungerer som førerhundens øyne.
Yeong-sil, hva er dette?
Det er to 10 000 won-sedler og fire 1 000-wonsedler.
-Ja! Det virket! -Det stemmer.
-Det stemmer! -Det virket!
Dette er utrolig.
Jeg er så takknemlig. Jeg elsker det.
Med vår teknologi kjenner den igjen gjenstander
og gir deg resultatet.
NoonGil lar de synshemmede lese bøker,
ta de rette bussene,
og sjekke utløpsdatoen på melkekartonger
før de kjøper den.
Det høres kanskje trivielt ut,
men det kan gi fantastiske resultater.
Prøv å vise andre ting også. Yeong-sil vet alt.
Prøv hva som helst.
Hva? Jeg?
Yeong-sil, hvem er personen foran meg?
En mann i 20-årene med falske briller for å se stilig ut.
-Det stemmer. -Den sier alt som det er.
Jeg føler meg såret. Den trengte ikke å være så spesifikk.
Grunnleggeren av Seonju forsikrings har alltid understreket
viktigheten av å bygge et samfunn for alle.
NoonGil legemliggjør den ånden…
Du har ankommet destinasjonen.
Vi er framme. Hvor skal du?
Det er ikke langt herfra.
-Er du sikker? -Ja.
Tjenesten høres bra ut,
men vi har allerede brukt årets budsjett på dette stedet.
Jeg er redd vi ikke kan finansiere NoonGil.
Å… Jeg skjønner.
-Så vurder det neste år. -Selvfølgelig.
Jeg skriver det på listen. Det høres ut som en flott tjeneste.
Takk.
Vi ses igjen, Ms. Seo.
Ok. Vi ses.
NOONGIL FORRETNINGSPLAN
HAN JI-PYEONG
Hei, Ji-pyeong. Det er Hye-won.
Det er telefonstolper overalt.
Hvordan kan det ikke være dekning?
Jeg går lenger og lenger inn i fjellene.
Hva er dette?
Kumøkk?
Jøss.
Utrolig.
Hva skal jeg gjøre?
Seriøst.
Helsike.
Mr. Han?
-Sett deg inn. -Hva gjør du her?
Jeg hadde noen forretninger i nærheten. Sett deg inn.
Saken er
at skoen min dekket av kumøkk.
Kumøkk?
Ganske ille, ja?
-Hva gjør vi med det? -Jøss, det er…
-Kan du snu den litt? -Hold bak…
Kjære vene.
Har du brukt posen til ikke-brennbart avfall?
Å, den. Jeg trenger den ikke lenger.
Hva gjorde du her ute?
Vel, jeg…
Jeg er her ganske ofte.
Hva er det å gjøre her i Gapyeong?
Det er ting å gjøre. For eksempel…
PINJEKJERNE-KALGUKSU
Pinjekjerne-kalguksu. Jeg elsker det.
Jeg spiser det her hver uke. Gapyeong er berømt for det.
Ta deg en lur. Jeg hører du har jobbet mange netter.
Det går bra.
Jeg sliter med å sovne i andres biler uansett.
Kom igjen. Jeg kjører forsiktig.
Prøv å sove litt…
Jeg drev et slikt firma da jeg var ung.
Jeg måtte trygle om penger hver eneste dag.
Det var nervepirrende.
SKJERM AV
Sovnet jeg? Umulig.
Du gjorde det. Du sluknet helt
i en annens bil.
Ta på deg disse sandalene. Skoene dine er dekket av kumøkk.
Tusen takk.
Dette er pinlig.
Jøss. Takk.
Ta dem på.
Takk.
Hvorfor ekskluderer dere ikke bare stemmeprosesseringen?
Det er vanskelig og dyrt å kombinere det med bildegjenkjenning.
Det hadde vært lettere uten.
Men Do-san skal klare det.
Jeg også.
Jeg visste du ville si det.
Og jeg må be deg om en tjeneste.
Ikke fortell
Do-san om dette.
Jeg vil at han skal fokusere på jobben uten å tenke på penger.
Det er veldig rørende.
-Greit. -Kjære vene.
Vi ses.
-Er det denne? Denne? -Ja.
-Folkens, la oss gjøre dette! -Nå skjer det!
Hvor er hårstrikken min?
-Dal-mi er her! -Kom hit!
-Kom! -Hva tok så lang tid?
Velkommen tilbake.
Ms. Seo… Hva?
Den siste testen gikk veldig bra.
Virkelig? Hvordan var gjenkjenningsraten?
Den var over 97 prosent. Alle var fornøyde.
Hvordan gikk det med deg?
Alle var entusiastiske.
Jeg skulle hatt med flere visittkort. Alle ba om et.
Jeg visste det. Hvem kan ikke elske denne tjenesten?
-Akkurat. -Nå som alle er her,
legger jeg ut appen for nedlastning.
Vent! Hva med at vi vedder?
Gjett hvor mange ganger appen blir lastet ned på en uke.
Ok, avtale. Vinneren spanderer på alle.
Jeg begynner smått, og gjetter at vi får 100 brukere.
Jeg spanderer tangsuyuk.
Kom igjen. 100 er for lite.
Jeg sier 1 000.
Jeg spanderer samgyeopsal hvis jeg vinner.
Med 1 000 brukere koster det 30 mill. Er det 10 000, blir det 300 mill.
Kom igjen. Vær ambisiøse, folkens.
Det er for lite. Vi bør sikte på minst 10 000.
Jo flere brukere, jo dyrere. Hvem vil investere i dette?
Nei, det går bra.
Vi klarer det.
-Ja, vi klarer det! -Vi klarer det!
Vi klarer det! En, to, tre…
-Chul-san… -Yong-san…
Jøss, det fungerer aldri.
Hvis vi får over 1 000 brukere vil jeg spandere
ti timer med karaoke på dere!
-Ja! -Kom igjen!
La oss få dette til å funke.
Vent, skal det lastes opp på det globale markedet?
Appen vår støtter engelsk.
Kom igjen. Er ikke det for tidlig?
Hvorfor? Det koster ingenting å laste det opp.
Gjør det.
Hun har rett. Drømmen vår er å bli global. Gjør det.
Ok. Da laster jeg den opp.
Kom igjen! Ok.
VELG EN MAPPE FOR Å LASTE OPP NOONGIL.APK
LASTER OPP
-Nå skjer det! Karaoke! -Trommevirvel.
-Den laster opp! -Sånn.
Herre, vær så snill.
Vi må ha mindre enn 1 000 brukere.
Jeg vet hvor egoistisk bønnen min er.
Men jeg er desperat.
Så vær så snill, NoonGil må få
mindre enn 1 000 brukere.
Vær så snill.
Hei, hva ber du så desperat for?
Det er en hemmelighet.
Herre.
Jeg stoler på deg.
Amen.
Amen?
Amen.
Bruker ikke katolikker talismaner? For å gjøre bønnene mer effektive?
Hva? Hvorfor går du ikke bare til en sjaman?
Det skulle jeg gjerne.
-Hvor ble den digitale låsen av? -Den ble ødelagt, så jeg byttet den ut.
Hei, ta denne nøkkelen.
Det er slitsomt å bære på nøkler.
Hvorfor gå tilbake til gamle vaner?
-Hva? -Teknologi er så beleilig og fantastisk.
La oss få en ny digital dørlås.
Jeg liker ikke teknologi. Det får gamle folk til å føle seg utelatt.
Hvorfor? La meg vise deg hvor flott det er.
Hva gjør du?
Samsan tekniske har endelig lansert en tjeneste.
-Hvilken tjeneste? -Den heter NoonGil.
En app for synshemmede.
Hvorfor akkurat synshemmede?
Jeg trodde dere jobbet med AI eller noe.
Denne appen bruker AI.
Det var Do-sans idé.
-Var det Do-sans idé? -Ja.
Med stemme- og bildegjenkjenningsteknologi
blir appen øynene til de synshemmede.
Hva? Det er ikke mye tilbakemeldinger ennå.
Tilbakemeldinger?
Hva er det?
Brukernes meninger om tjenesten vår.
Sånn, ja.
Bestemor, si Yeong-sils navn og still et spørsmål.
-Her? -Ja.
Yeong-sil.
Hvem er personen foran meg?
En kvinne i 20-årene som smiler.
Ja? Er det ikke kult?
Ja, det er ganske kult.
Yeong-sil.
Kan du lese denne bibelpassasjen for meg?
"Frukten på fikentreet modner,
blomsten på vinstokken dufter.
Stå opp, min elskede,
min vakre jente, og kom!
Min due i fjellkløften,
i ly under bratte klipper,
la meg få se deg,
la meg få høre stemmen din!
For stemmen er myk
og skikkelsen skjønn."
LASTER NED ANALYSE
Slutt å oppdatere siden.
Det endrer ikke antall nedlastinger.
Jeg kan ikke tro det.
Det har ikke vært ti nedlastinger engang.
Vi burde være glade for å nå 20 brukere.
Jeg lurer på hva problemet er.
Dette er veldig opprørende.
Men du ser ikke opprørt ut.
Det handler om markedsføring.
Hei.
Vel? Vil dere ha hjelp av en markedsføringsekspert?
Har du noen ideer?
Jeg kan alltids komme på en.
Så han har ingen.
-Det stemmer. -Akkurat.
Opp med humøret.
Jeg spanderer kylling på dere.
Opp med humøret! La oss spise kylling.
Jeg spanderer. Kom igjen.
Kom igjen, vi går.
Det går bra. Vi klarer dette, ikke sant?
La oss spise kylling. Jeg spanderer.
Kom igjen. Kylling!
-Hvorfor gråter du? -Kom igjen.
-Bestill alt. -Frem til nå trodde jeg
-Kom igjen. -at bønnen min var besvart.
Hallo!
Men som vanlig besvarte Herren bønnen min…
-Hva bringer deg hit på denne tiden? -Jeg ser etter noe.
-Hei. -Hallo.
Bildet av Do-san og Park Chan-ho. Er det her?
Ja, men hvorfor trenger du det?
…på en merkelig måte.
Hvor er bildet?
Der er det.
Ok.
Hva gjør du?
Det er viral markedsføring.
La oss drikke.
VIRUELL MARKEDSFØRING: SALGSTEKNIKK VIA SOSIALE MEDIER
SOM RASKT SPRER INFORMASJON OM ET PRODUKT
Unnskyld meg. Stekt kylling og en mugge øl, takk.
Det kommer straks.
Ølet smaker bittert i dag.
Hva? Jeg syns det smaker søtt.
Mens vi spiste stekt kylling…
Vi har en nedlastning til.
Det er utrolig.
Det går bra. La oss drikke.
Gråter du?
Ølet smaker sterkt i dag.
…ble appen vår, utrolig nok, lastet ned…
TO NYE BESKJEDER FRA NAM CHEON-HO
HUSKER DU DETTE BILDET?
GUTTEN ER NÅ VOKSEN OG HAR EN START-UP.
"NoonGil"?
NOONGIL
VIS
…på den andre siden av jorden, i LA
av baseball-legenden Park Chan-ho.
Kjære vene. Er ikke vinden forfriskende?
Unnskyld meg. Kan du lukke vinduet?
Dal-mi, beklager, men kan du lukke vinduet?
Hvorfor? Er det ikke deilig?
-Vel… -Greit.
Jeg åpner det så mye.
Bare sånn. Er du fornøyd nå?
Det lukter sommer.
Beklager.
Kjære vene.
Ble hun full og gned nesen mot bussvinduet igjen?
Kjenner du til det?
Selvfølgelig. Når hun blir edru,
får hun raserianfall og sier at noen tegnet på ansiktet hennes.
Er det sant?
Her.
Hva er dette?
Hva heter det igjen? NoonGil?
Du gjorde en god jobb.
Jeg hørte at det var din idé.
Vel, ja.
Jeg prøvde å bruke appen og skrev en anmeldelse.
Det kalles tilbakemelding, ikke sant?
Jeg burde ha sagt det på forhånd.
Takk.
Jeg tror det blir
en stor hjelp for meg i fremtiden.
For 15 år siden,
da Ji-pyeong og jeg begynte å skrive de brevene,
bestemte vi oss for å bruke navnet ditt etter å ha sett et bilde av deg
i avisen.
Avisen? Mener du artikkelen om den matematiske olympiaden?
På bildet
så øynene dine så snille ut, og du så så smart ut.
Derfor valgte vi navnet ditt.
Det viste seg at jeg var litt av en skuffelse, ikke sant?
Nei, du viste deg å være fantastisk. Helt utrolig.
Du ble flott.
Hvem er det?
Hvem har tegnet i ansiktet mitt igjen?
Nå kommer der. Du burde gå.
-Skal jeg se til henne? -Det har begynt. Dra hjem.
-Men… -Det er akkurat som jeg sa.
Do-san!
Do-san, våkne opp.
-Hva? -Du er på TV.
Er jeg på TV?
Kom igjen.
For veldig lenge siden
-møtte jeg en gutt ved navn Nam Do-san. -Slå på TV-en nå.
-Hva skjer? -Jeg fikk en melding
-Ser du det? -om at gutten nå er voksen
og har en start-up.
-Chan-ho? Ja, vi er veldig nærme. -Jeg ville hjelpe
-Han snakker om det nå. -den unge gründeren…
Nevøen min sendte melding til Park Chan-ho.
Han var snill nok til å være med på intervjuet og alt.
Jeg håper han ikke tror vi forventet det.
Med bildegjenkjenningsteknologi
-Jeg får en telefon til. -forteller appen brukeren
hva den ser.
-Hallo, Mr. Cha. -Hvis jeg spør,
-"Yeong-sil, hva er foran meg?" -Ja, Samsan tekniske er
-Tre menn med kameraer. -selskapet til Do-san.
-Så du det? -Nei, det er ikke offentliggjort enda.
-Jeg prøvde også appen. -Men det kan skje snart.
Hva? Du trenger ikke ta opp lån for å kjøpe aksjer!
Jeg håper den unge mannen aldri gir opp håpet
og fortsetter å drive start-upen med suksess.
Det er derfor jeg gjør dette intervjuet.
-Hva? -Jeg prøvde også appen.
Jeg er sikker på at appen kan gi nytt håp
-til synshemmede. -Park Chan-ho? Hvorfor det?
Snakker han om NoonGil? Hvordan?
Heia Samsan tekniske! Heia Nam Do-san!
Hvorfor snakker Park Chan-ho…
-Ja! -Ja!
Vi er Samsan tekniske! Vi lagde NoonGil!
Takk!
Vi har nådd 10 000 brukere!
Bra jobba, Ms. Seo.
Ja!
Det var lurt å gå globalt. 5 000 nedlastinger kom fra India.
Vi når 30 000 brukere snart om dette fortsetter.
Hvis vi får 30 000 brukere
vil det koste én milliard won i året.
Kom igjen! Jeg spanderer ti timers karaoke.
-Ok, la oss dra! -Kom igjen.
-Ok, la oss dra! -Kom igjen, folkens!
Takk!
-Hallo? -Er dette Mr. Nam Do-san?
-Ja, det er meg. -Jeg ringer fra Yangjin politistasjon.
Hva?
Politistasjon?
Jeg ler ikke
Jeg går egentlig ikke
I minner om deg
Jeg gråter og venter på deg…
Hvorfor den sangen på en gledelig dag som dette?
Er hun ironisk?
Paradoks?
Vi var så lykkelige
Siden du dro, har hjertet mitt…
Vel…
Skal vi synge en duett?
Hva med "Nagging"? "Ikke bli ute sent…"
La oss synge en duett.
Mørket finner meg igjen
Nummeret du har ringt er ikke tilgjengelig.
Hvorfor svarer ikke Do-san?
Du anklages for skadeverk og trusler
mot Won Du-jeong, styreleder i Morning-gruppen.
-Ok. -Skadeverket er lite.
Inngå forlik med saksøkeren, så slipper du unna.
Kan du gjøre det?
Hva om vi ikke blir enige?
Saken blir sendt til påtalemyndighetene.
I verste fall blir det rettssak.
Det blir et styr.
På vei ned. Første etasje.
Dørene lukkes.
SAMFUNNSANSVARS-TEAM
Hva skal jeg gjøre?
Jeg vil ikke be Morning-gruppen om hjelp.
Skal vi bare gi opp NoonGil?
Hva skjedde? Vi har prøvd å få tak i deg i hele dag.
Hvor har du vært?
Jeg måtte dra et sted.
Hva er det?
Det er en tilbakemelding om NoonGil.
Hun vil at du skal ha den.
Virkelig? Jeg?
Så detaljert den er.
Håndskriften hennes minner meg om bestemor.
Så hun har ikke mistet synet helt, men har dårlig syn?
Hun mister synet litt etter litt.
Dette gjør meg så stolt.
Hvem er denne damen? Jeg vil gjerne møte henne.
Dal-mi.
Dette kan sjokkere deg.
Jeg synes så synd på bestemor…
Bestemor…
Takk, Do-san.
For hva?
For alt.
For at du utviklet NoonGil
og
for at du fortalte meg sannheten
før det er for sent.
Hvorfor kan jeg ikke slutte å gråte?
Dal-mi.
Bestemoren din sa
at hun ville se det vakre smilet ditt
lenge.
Så smil.
Vises det at jeg har grått?
Ja, litt.
Veldig, faktisk.
-Er det sant? -Ja.
Det er ikke bra.
Jeg vil ikke at det skal vises.
Hva skal jeg gjøre? Jeg er et vrak.
-Ser jeg ok ut nå? -Ja.
Her også.
-Her? -Ja.
Hei, du er hjemme. Har du spist middag?
Det har jeg. Gi meg den. Jeg klipper neglene dine.
Glem det. Jeg klarer det.
Gi meg den. Jeg gjør det.
Hva er dette? Du ser ikke ut.
Bestemor.
Jeg skal jobbe hardt med NoonGil.
Hva?
Jeg skal jobbe hardt
så det…
…ikke er så ukomfortabelt for deg.
Jeg lover.
Dal-mi.
Bare for i dag…
Bare la meg gråte i dag.
Fra og med i morgen vil jeg alltid smile.
Så…
Nesen din renner.
Kjære vene. Vennen min.
GI DET VIDERE! VI STØTTER UNGDOMMENS DRØMMER
Jeg lurer på
om styreleder Won har ankommet.
Han er nok på venterommet.
"Formann Won"? Hvorfor tiltaler du ham så høflig i dag?
Jeg må skrape sammen
det lille jeg har av respekt for ham.
-Tror du jeg kan møte ham? -Det tviler jeg på.
Etter å ha lagd en scene… Han har nok søkt om besøksforbud.
Kan du bli med meg, da?
Han slipper nok deg inn.
Jeg? Hvorfor skulle jeg det?
Fordi…
Jeg skal til faren din
for å be om hans tilgivelse.
"Be"?
Hva handler dette om?
Har du ingen stolthet?
Jeg er på kanten av et stup nå.
Jeg bryr meg ikke om stoltheten min.
Ta meg til ham.
Se på at jeg dummer meg ut.
Følg meg.
Lenge siden sist. Jeg vil treffe faren min.
Gå inn.
Jeg klarer dette.
Do-san.
Dal-mi.
Dette er flott. Vil du trygle ved siden av ham?
Hva gjør du?
Det virker som hun ikke vet det.
Jeg anmeldte ham for skadeverk på eiendom og trusler.
Han blir dømt om vi ikke inngår forlik. Hva kan han gjøre?
Han må trygle.
Ms. Seo, hva fører deg hit?
Jeg vil spørre Morning-gruppen
om å gi samfunnsansvarsstøtte til NoonGil.
Herregud.
Du er mer skamløs enn jeg trodde.
Vent litt.
Greit. Samfunnsansvarsstøtte?
Jeg skal tenke på det.
Far.
Hvis dere begge går ned på kne.
Far.
Jeg vil lære disse unge gründerne
at overmot ikke fungerer i denne verden, noe du allerede vet.
Dette vil lære dem prisen
av å ikke passe munnen når lommene er tomme, ikke sant?
Man vet aldri hva som kan skje.
Akkurat. Man vet aldri hva som kan skje.
Derfor er forberedelser viktig.
Jeg vet ikke mye om teknologi.
-Unnskyld meg… -Drar du, sir?
Vær snill mot dem. Jeg har holdt øye med dem siden hackathonet.
Forslaget viser hvor talentfulle dere er.
Skal du møte Mr. Won?
Ta opp møtet, bare i tilfelle.
Kom innom kontoret etterpå.
Ha et fint møte.
STEMMEOPPTAK
La oss sette oss.
Så du er In-jaes lillesøster?
-Ja. -Siden jeg er eldre enn In-jae,
ser jeg på deg som lillesøsteren min og snakker uformelt.
Jeg vet at dere kom hit med store ambisjoner.
Men bli kvitt dem.
Vi har allerede ansatt ingeniører.
Vi trenger deltidsarbeidere til å utføre enkel arbeidskraft.
Det er derfor dere er her.
Tok du opp det?
Det er mer. Fortsett å lytte.
Det ser ut som manuelt arbeid, men det blir en god erfaring.
Hva gjør ungdom så spesielle? Lidenskapen deres!
Vi vil kjøpe lidenskapen deres.
Du lovet å betale 50 millioner won bare for løsningen.
Jeg sjekket nettsiden deres, og den er ganske tom.
Du kan sette logoen vår på hovedsiden. "Morning-gruppens strategiske partner."
Det er verdt mye mer enn 50 millioner won.
Jeg ser mange unge mennesker utenfor.
Til og med reportere, takket være det fascinerende temaet.
Når de hører dette, vil de lage mange interessante artikler.
"Formann Won Du-jeong, støtter av ungdommers drømmer,
viser seg å være ungdommers utnytter."
Er ikke det en rå overskrift?
Hva så? Skal du gi det til reporterne?
Journalister har makt til å ødelegge imaget til et firma.
Når imaget er ødelagt, tar det tid og penger å rette det opp.
Er ikke dette den perfekte bruken
av gruppens samfunnsbudsjett?
Utpresser du meg nå?
La oss si at vi forhandler. Det høres bedre ut.
Har du gått fra vettet?
For å hindre at firmaet ditt forfaller,
finansier NoonGil med Morning-gruppens samfunnsansvars-budsjett.
Den slue hurpa…
Ikke gjør noe.
I tillegg
må du inngå forlik med Do-san.
GI DET VIDERE
Silicon Valley er kjent for sin "gi det videre"-kultur.
Det betyr at vellykkede gründere
hjelper unge gründere betingelsesløst.
Som vellykket gründer
vil jeg blåse liv i "gi det videre"-ånden i dag.
Årets samfunnsansvar-budsjett hos Morning-gruppen går til
NoonGil fra Samsan tekniske fra Sand Box' 12. praksisprogram.
Vi vil støtte NoonGil,
en hjelper til de synshemmede,
så mye vi kan.
Det er flott!
GI DET VIDERE!
Bra!
Vel…
-Hva er dette? -Pinjekjerne-kalguksu fra Gapyeong.
De sa at de ikke driver med hentemat, men jeg insisterte.
-Jeg håper det smaker godt. -Hvorfor…
Du reiser helt til Gapyeong for å spise det.
Det er av takknemlighet for at du hjalp oss med NoonGil
og også en forsinket bursdagsgave.
Her. Jeg skrev ned bruksanvisningen.
Ok.
-Vi ses. -Vent, Ms. Seo.
Vel… Her.
Jeg endret forretningsplanen.
Dere må forberede dere til demo-dagen.
Takk.
Jeg drar. Vel bekomme.
Ok, takk. Det smaker nok godt.
Takk.
Så jeg må lage det selv?
Jøss, kommentarene er så detaljerte.
Håndskriften hans er veldig fin.
Denne håndskriften ser veldig kjent ut.
Håndskriften hans ser akkurat ut som Do-sans.
Ja, det er den samme som Do-sans.
Bursdagen min.
Samme håndskrift
og samme bursdag?
Hvordan?
KOK NUDLER I KOKENDE VANN I 2 MINUTTER.
Jeg ser ingen pinjekjerner,
men det smaker pinjekjerner.
Dette er…
Herregud.
EN SPESIELL TAKK TIL BAE HAE-SUN
Jeg er glad jeg støtte på deg.
Gi denne til Ms. Seo.
-Hvorfor har du den? -Jeg fant den da jeg vasket bilen.
Har Dal-mi vært i bilen din?
Ja.
-Hvorfor? -Vel…
Hun sa jeg ikke skulle si det.
Vi ses.
Å, armene dine. Vær forsiktig. Ha det.
Jeg er glad jeg støtte på deg. Gi denne til Ms. Seo.
-Hvorfor har du den? -Jeg fant den da jeg vasket bilen.
Er det Dal-mis, ikke noen andres?
Hva?
Det kan ikke være andres.
-Har du aldri hatt kjæreste? -Hvorfor spør du om det?
Du bor i nærheten. Vurder å sykle istedenfor
For miljøet og helsen sin del, ok?
Ha det.
Hva?
Hei…
Helsike.
Han er så irriterende.
Jeg liker ham så godt at…
Det skremmer meg litt.
Jeg har bare én ting, og det er alt for meg.
-Tar du det fra meg? -La oss bytte.
-Hei, hva er galt med deg? -Jeg føler at jeg skuffer deg…
Dette har tatt knekken på meg, pappa.
Ikke stikk av.
Du er den stjernen som er mye større enn månen.
Jeg tenker på henne. Jeg vil ha henne, det føles urettferdig.
Hvorfor løy du?
Jeg ville ikke at du skulle gråte.
Jeg ville ikke at du skulle gråte som du gjør nå.
Tekst: Tina Schultz