UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
EPISODUL 8
Domnule Kim, gata de plecare?
Fac o copie de siguranță la ce am lucrat azi.
De ce faci atâtea copii de siguranță?
Niciodată nu sunt prea multe.
Exact. La fostul meu loc de muncă… Vreau să zic
că era o companie mare. Am uitat să fac copie
și era să mă coste 100 de milioane de woni.
Știi compania O Singură Zi de la etajul doi?
- Baftă, dle Kim! - Mulțumesc.
Desigur. Au crescut recent cu patru miliarde de woni.
- Pe curând, amice. - Pa.
Au pierdut 100 de milioane de woni în urma unui atac de tip ransomware.
Serios?
Din cauza acestor hackeri ne e și mai greu să avem succes.
E bine să ferecăm ușa grajdului până să ne fure calul.
Nici măcar n-avem vreun cal. Ce rost are?
De ce să asiguri ceva, dacă nu-i nimic de furat?
Nu strică să fii pregătit.
Cine știe, poate încep să curgă investițiile.
Exact. Nu se știe niciodată.
Nu se știe.
Chiar dacă acum nu placi pe cineva… Am rucsacul deschis, dră Jung.
Într-o zi, poate ajungi înnebunit după acea persoană.
Termină!
Uneori, se întâmplă invers.
Cine știe, poate într-o zi, cel mai bun prieten
îți devine cel mai aprig dușman.
Oamenii sunt imprevizibili, la fel și viața.
N-ai de unde să știi ce se poate întâmpla.
Ca la scrierea de cod.
O pană de curent, un atac cibernetic,
orice se poate întâmpla și n-ai ce face.
Înregistrarea cu scena făcută de Nam Do-san…
De aceea trebuie mereu…
Dă avocaților înregistrarea de pe camere.
…să faci o copie de siguranță.
Nu arată bine.
Am auzit că tehnicienii trebuie să aibă grijă de mâini la fel ca pianiștii.
Nu-ți face griji. Nu e grav.
Vrei să mergem la spital?
Nu. E doar o zgârietură.
Totuși…
- Dal-mi. - Da?
Pot să te întreb ceva?
Ce este?
Ce-ți place la mine?
Poftim?
Păi…
M-ai mai întrebat o dată.
Ce?
Serios?
Nu-mi amintesc.
Mâna.
Îmi place mâna ta.
M-ai sprijinit pe deplin astăzi.
Nu voi uita asta niciodată.
Gata.
COPIE DE SIGURANȚĂ
COPIA DATELOR SALVATĂ ALTUNDEVA, ÎN CAZUL ÎN CARE SE PIERDE ORIGINALUL
EPISODUL 8
Ce naiba?
De ce să dai flori unei fete? Nici nu-s de mâncare.
Știu. Tipul ăla habar n-are.
Un hard extern, o tastatură wireless, astea ar ține mai mult.
Exact. Ce idiot!
Ia stai. Ce face tâmpitul acum?
Corpul lui are 40 de grade, sau cum?
Toți avem aceeași temperatură.
- De ce să-i dea ei haina? - N-are niciun sens…
Se pare că a avut un sens până la urmă.
Are foarte mult sens.
Vai! Ascultă, Chul-san.
Cred că ăsta e un semn că trăim într-o țară dezvoltată.
Știu. Crezi că vom ajunge ca ei într-o zi?
Firește.
Dacă a putut el, putem și noi.
- De acord, Yong-san. - Nu-i așa?
Totul se rezumă la mâini.
Serios.
- Ce? - N-am idee.
Băieți, nu credeți că e vreme perfectă de scris cod?
Vai, ce-i cu cerul ăsta? Cum de e așa frumos?
Ce s-a întâmplat de e așa albastru?
Clic.
Ia stați! Simțiți adierea. E perfect.
Este o nebunie vremea de azi.
- Clic. - Tu ești nebun.
Chiar e nebun? Ce e cu el?
Sunt versuri. „Zi bună” de IU.
E nebun de fericire.
Vai! Dacă asta se întâmplă când ajungi ca ei,
Chul-san, eu nu voi alege acea cale.
Dar eu, da.
Tu stai aici.
Clic.
Măi, unde te duci?
- Mulțumim pentru timpul acordat. - Mulțumesc.
Ținem legătura.
- Mulțumim. - Să mergem!
Despre ce ați vorbit?
Ne-a zis cum ar vrea să fie aplicația noastră.
Serios? Și cum să fie, dră Jung?
În primul rând, abilitate excelentă de recunoaștere a imaginii și textului,
chiar și când ele se mișcă repede.
Plus recunoașterea caligrafiei și identificarea banilor.
Se pare că cei cu deficiențe de vedere sunt adesea înșelați.
Nenorociți!
Se poate?
- Nu. - Da.
- Măi! - Măi!
Majoritatea aplicațiilor pentru ei au aceste funcții.
Trebuie să oferim alte funcții.
Programatorii sunt sexy când zic că pot face ceva.
- Putem s-o facem. - Ai zis că nu alegi acea cale.
Dar ea face diferența.
Ce funcții am putea adăuga?
Credeți că am putea face câinii însoțitori să vorbească?
Nu putem, fiindcă suntem programatori, nu zei.
Ai dreptate. Știu că e imposibil,
dar dacă n-aș putea vedea, de asta aș avea mare nevoie.
„Câți oameni sunt în fața mea? Cum arată expresiile lor faciale?
Unde e trecerea de pietoni?”
Ce bine ar fi să-mi răspundă câinele meu la întrebările astea!
Dar nu poți face un câine să vorbească.
Nici Tony Stark n-ar putea s-o facă.
Stați, se poate!
Vrei să zici că ești mai bun decât Tony Stark?
- Dal-mi. - Da?
Ești genială. Cum de ți-a venit așa o idee grozavă?
Eu? Eu nu cred că sunt.
Ba da. Chiar ești genială.
Ce-i așa grozav la ideea mea?
De ce sunt dintr-odată genială?
- Să mergem! Îți explic. - Ce?
- Haide! - Eu?
Sunt genială?
Sunt singura care nu înțelege ce se petrece?
La ce se referă? De ce e ea genială?
Pentru că e foarte drăguță?
Dar aia sunteți dvs., dră Jung.
Bun. Asta va face diferența.
E o boxă inteligentă, nu? Cum o chema?
Bună. Numele meu e Yeong-sil.
Yeong-sil, unde e trecerea de pietoni?
Ți-aș spune, dacă aș vedea-o.
Vedeți? Ne-ar spune, dacă ar vedea-o.
Așa că haideți să-i arătăm.
- Ești incredibil! - O să-i arătăm?
- Sună grozav. - Sunt singura care nu înțelege?
Cum să-i arătăm?
Domnișoară Jung, ce tehnologie
deținem noi?
- Recunoașterea imaginii. - Bingo!
Dacă am combina recunoașterea imaginii cu tehnologia de procesare a vocii?
Pui boxei o întrebare.
Apoi, camera vede.
Iar boxa răspunde la întrebare.
Așadar, boxa permite o comunicare bidirecțională?
Exact.
Dar cum îl punem pe Yeong-sil în asta?
Nu trebuie decât
să folosim IPA-ul lui Yeong-sil în aplicația noastră.
Este posibil?
Implementarea în timp real poate fi dificilă.
Nu-ți face griji. O facem să meargă. Reușim noi.
Am eu grijă să găsim o cale.
Și dvs., dră Jung!
N-o să meargă.
De ce zici asta fără să te interesezi?
- E o idee genială… - Știu. Chiar este genială.
Îmi place și numele. „NoonGil.”
PLAN DE AFACERI
Dar dacă e o idee așa bună, de ce n-a mai făcut-o nimeni până acum?
- Există servicii similare în SUA. - Știu.
De la Google și MS.
Și vrea s-o facă un amărât de start-up?
Da, exact.
De ce? Crezi că nu putem?
Vreți fapte, sau un viitor plin de speranțe și dorințe?
Un viitor plin de speranțe și dorințe.
Care nu va veni niciodată.
Doamnă Yoon, ce faceți aici?
De ce ești așa de pesimist?
Ai calculat costul IPA-ului lui Yeong-sil?
Firește.
Am calculat costul estimat, bazându-mă pe ceva similar din SUA.
Costul IPA-ului lui Yeong-sil e de 4 woni pe 15 secunde.
Să zicem că un utilizator folosește serviciul cinci minute pe zi
și sunt 1.000 pe zi.
De unde rezultă un cost anual de 29.200.000 de woni,
adică puțin sub 30 de milioane.
Și de unde vin banii ăștia?
- Reclame în aplicație, desigur… - Ești sigură?
Pentru cine e aplicația ta?
Atunci, găsim investitori.
La 1.000 de utilizatori pe zi, e 30 de milioane. La 10.000, e 300.
Mai mulți utilizatori, costuri mai mari. Cine să investească?
Sigur vrea cineva.
Sigur există investitori care vor fi impresionați
- …de soluția noastră. - Ba nu.
Pe investitori îi impresionează un lucru.
- Banii. - Nu.
Îi putem convinge cu altceva…
Ba nu.
Și eu îmi doresc mult ca Samsan Tech să reușească.
Dar nici măcar eu nu sunt convins.
Cum îi vei convinge pe alții?
Dacă te conving pe tine?
Dacă încerc să te conving pe tine și funcționează?
Nu va funcționa.
Totuși, lasă-mă să încerc.
Ce? Ce faci?
Ce e asta?
Dacă reușesc să te conving, se aprinde.
Ți-am zis. Nu va funcționa.
Hai să-ți povestesc o amintire din copilărie.
Deja nu e bine.
Nu fi așa siropoasă. Investitorii vor să le zici despre date și fapte.
S-a întâmplat acum 15 ani.
Într-o zi,
Do-san mi-a trimis o scrisoare.
Și m-a învățat ceva.
Credeam că-mi va fi mereu alături.
Cât de prețioase sunt lucrurile pe care le luam de bune.
Am luat de bun timpul petrecut împreună,
când fiecare clipă era un dar.
Și cât este de valoroasă fiecare zi.
Asta am învățat din scrisoare.
Nu încerc să îndeplinesc ceva nou și măreț.
Doar că…
Ce e normal pentru noi pentru unii oameni nu e normal deloc.
Vreau ca tehnologia noastră să-i ajute.
Măcar puțin.
Chiar dacă am reuși măcar puțin,
dacă îi putem proteja în viața lor de zi cu zi,
cred că e un motiv întemeiat s-o facem.
Sigur mai e cineva care gândește ca mine.
Ia stai! Vezi? Te-am convins, nu?
Ce? Stai, ce se petrece? Vai!
- Ce e? - Simți cum îți tresare inima?
Nu e corect. Ăsta e…
Ăsta e trișat.
Cine zice că îmi tresare inima?
Chestia asta e o porcărie. Nu funcționează cum trebuie. E o eroare.
Neagă tu cât vrei.
Inima nu minte niciodată.
Mulțumesc pentru sinceritate.
Nu, stai! Nu e corect.
Stai, domnișoară Seo!
Mai gândește-te.
E un drum plin de greutăți.
Încercând să faci un bine, vei dezamăgi pe toată lumea. Te poți răni.
Domnule Han.
M-am gândit mult
și cred că îmi plac greutățile.
Așa că nu-ți face griji.
Și mulțumesc pentru cafea.
Ce mă fac eu cu ea?
- Înțeleg de ce ți-a tresărit inima. - Nu mi-a…
Doamnă Yoon.
Cu cât au mai mult succes, cu atât muncește mai mult directorul,
fiindcă se bazează pe investiții.
Ia loc, te rog.
Și eu am avut o afacere de genul ăsta în tinerețe.
Trebuia să cerșesc bani în permanență.
Era foarte stresant.
Exact.
Dar treaba e
că au un scop foarte clar.
Dar cam atât.
Nu știu ce să facă și cum.
Cât timp știu de ce o fac, restul va veni de la sine.
Ca fata din leagăn?
Exact.
Păi… Doamnă Yoon.
- Să vă zic ceva. - Ce este?
Domnișoara Won In-jae și domnișoara Seo Dal-mi sunt surori.
Poftim?
Au nume diferite.
Părinții au divorțat
și au crescut separat.
Domnișoara Seo, cu tatăl și domnișoara Won, cu mama.
Asta înseamnă…
Da. Fata din leagăn
poate fi dra Won,
dar poate fi și dra Seo.
Toată ziua stai cu fundul pe scaun.
De fapt, ești în picioare? Nu mi-am dat seama.
Credeam că stai pe scaun, atât ești de mic.
De ce nu-i zici asta în față?
Nu-ți face griji. I-am făcut ceva și mai grav.
Am auzit. Nam Do-san i-a spart plăcuța cu numele?
De ce? Ți-am dat informația ca să te ajut.
Doar că… N-am vrut să fie ca tine de data asta.
Să fie ca mine?
Știi că îmi pasai toată mâncarea care nu-ți plăcea.
Kaki amare, mere acre…
Mâncare cu formă fără fond. Nu-ți amintești?
Nu mai știu.
M-ai păcălit de atât de multe ori, dar tot mâncam
resturile primite de la tine.
Ce proastă eram!
Dar nu mai vreau să fiu. De aceea, de data asta am scuipat-o.
Domnișoară Seo!
Am o ședință. Ne mai vedem.
Să mergem!
CĂUTĂM ANGAJAȚI PART-TIME
Nu…
Oricât de amărâtă sunt, nu pot face asta.
Fac hernie de disc dacă ridic greutăți la vârsta mea.
ULTIMUL DEPENDENT
- Da? - Ai răspuns într-un final?
Ai trecut de pubertate?
Îmi redeschizi cardurile de credit?
Ai terminat banii?
De data asta, ai rezistat destul de mult.
Da.
Nu pot să fac asta, dacă nu-mi dai ceva în schimb.
Cum ar fi?
Adu-o pe In-jae înapoi acasă și-ți voi redeschide cardurile.
S-o aduc înapoi acasă?
A fugit de acasă?
Nu știai?
Vai de mine! Voi două mereu mă uimiți.
Când a plecat?
Imediat după un circ la întâlnirea cu acționarii.
Știi ceva de…
Alo? A-hyeon?
E nebună?
Alo? In-jae?
Am auzit că ai plecat de acasă.
Unde stai? La hotel?
Nu. Mi-am închiriat o garsonieră lângă Sand Box.
O garsonieră? Un director executiv nu poate locui într-o garsonieră.
Mulți directori fac asta. Este mobilată și sigură.
Mai mult decât orice, mă simt ca acasă.
De ce nu renunți la orgoliu și nu te întorci la compania tatălui tău?
- Mamă. - Se pare că te vrea înapoi.
- Plus că eu… - Dacă despre asta e vorba, am plecat.
Nu, stai! Bine.
Termină de mâncat.
Și?
Ești mulțumită?
Da.
Ce? Crezi că nu sunt?
Nu.
Pari mulțumită.
O listă cu echipe de CSR.
Nu poți să prezinți reclame sau să taxezi utilizatorii.
Nu poți face bani decât cu ajutorul companiilor mari.
Am întocmit o listă cu companii care au un buget mare de CSR pentru anul ăsta.
Bun. Să-ți explic.
Cele albastre doresc să ajute persoanele cu handicap.
Cele roșii trebuie să lucreze la imaginea lor
din cauza unor patroni cu probleme, acuzații de evaziune fiscală și altele.
Dacă aduci vorba de asta, vor asculta.
Mulțumesc, domnule Han.
Pentru ce?
De obicei ne pui frână la ce facem.
Dar de data asta, apeși accelerația.
Mașinile fără frâne nu pot accelera,
fiindcă vor intra într-un zid ca să se oprească.
Știu.
Am rugămintea să ne înfrânezi și în continuare.
Bine.
Stai, domnule Han.
Pot să știu când e ziua ta?
De ce?
Vreau să fac ceva. Cred că voi fi băgăcioasă în continuare.
Când e?
Pe șapte mai.
Vai, am ratat-o.
Stai, ai zis șapte mai?
E la fel cu a lui Do-san.
Ziua mea.
Noi, la Samsan Tech, am creat NoonGil
pentru cei cu deficiențe de vedere.
Combinând recunoașterea imaginii și procesarea vocii,
e mult mai util pentru utilizatori.
Dacă Me Group ar finanța acest serviciu,
credem că va îmbunătăți imaginea companiei.
- Îmi lăsați cartea de vizită? - Desigur. Poftiți.
Discut cu echipa și vă anunț.
LISTĂ CU ECHIPE DE CSR LOCALE ME GROUP
NoonGil nu e interesat doar de profit.
Vrem să promovăm binele public ajutându-i pe cei cu deficiențe de vedere.
Finanțând operarea acestui serviciu,
veți putea îmbunătăți imaginea companiei World Oil.
WORLD OIL
Dar sunt deja în hol acum.
Îmi acordați cinci minute?
Am înțeles.
LISTĂ CU ECHIPE DE CSR LOCALE
Atunci săptămâna viitoare?
Nici săptămâna viitoare nu am timp.
Vă rog să trimiteți pe e-mail.
Mă scuzați. Sunteți cumva dna Lee Hye-won?
Da, eu sunt. Dvs. cine sunteți?
Seo Dal-mi, director la Samsan Tech, cu care vorbeați la telefon.
Am înțeles.
Scuze, dar a intervenit ceva și acum plec spre Gapyeong.
Serios?
Se întâmplă să merg și eu tot acolo.
Ce ziceți dacă vin cu dvs. și vă prezint pe scurt aplicația noastră?
Să mergem.
Desigur.
Yeong-sil, pornește NoonGil.
Bine.
Arată asta spre cameră.
Serviciul nostru, NoonGil, a pornit de la întrebarea:
„Dacă ar putea vorbi câinii însoțitori?”
Bine.
Samsan Tech s-a înființat pe baza tehnologiei de recunoaștere a imaginii.
Și acea tehnologie ține locul ochilor acelor câini.
Yeong-sil, ce e asta?
Sunt două bancnote de 10.000 de woni și patru de 1.000 de woni.
- Da! A funcționat! - E corect.
- E corect! - A funcționat!
E incredibil.
Sunt foarte recunoscătoare. Îl ador.
Recunoaște obiecte cu tehnologia noastră
și îți spune rezultatul.
NoonGil ajută persoanele cu deficiențe de vedere să citească,
să se urce în autobuzul corect
și să verifice data de expirare de pe cutia de lapte
înainte să o cumpere.
Poate părea banal,
dar poate veni cu rezultate incredibile.
Încearcă să-i arăți și alte lucruri. Yeong-sil știe de toate.
Încearcă orice.
Ce? Eu?
Yeong-sil, cine e persoana din fața mea?
Un bărbat la 20 și ceva de ani, care poartă ochelari falși ca să pară șic.
- Este corect. - Spune totul exact cum e.
Mă simt prost. Nu trebuia să fie atât de exact.
Fondatorul Companiei de Asigurări Seonju a subliniat mereu
importanța unei societăți pentru toți.
NoonGil întrupează pe deplin acest spirit.
Ai ajuns la destinație.
Am ajuns. Tu unde te duci?
Nu departe de aici.
- Sigur? - Da.
Serviciul tău sună grozav,
dar noi deja am alocat bugetul pe acest an acestui loc.
Mă tem că nu putem finanța NoonGil.
Înțeleg.
- Atunci, luați în calcul pentru la anul. - Bine.
Îl voi include pe listă. Pare un serviciu grozav.
Mulțumesc.
Ne mai vedem, dră Seo.
Bine. Pe curând.
PLAN DE AFACERI
HAN JI-PYEONG
Bună, Ji-pyeong. Sunt Hye-won.
Văd stâlpi de telefonie peste tot.
Cum de nu e semnal?
Cred că mă adâncesc tot mai mult în munți.
Ce e asta?
Balegă de vacă?
Vai, Doamne!
Incredibil.
Ce mă fac?
Serios.
Fir-ar să fie!
Domnule Han?
- Urcă. - Ce cauți aici?
Am avut treabă pe aici. Urcă.
Faza e…
că pantoful meu e plin de balegă.
Balegă?
Miroase rău, nu?
- Ce facem cu el? - Vai, e…
- Poți să-l întorci puțin? - Ține din spate…
Vai de mine!
Încă n-ai folosit sacul pentru deșeu nereciclabil?
Nu mai am nevoie de el.
În orice caz, ce făceai aici?
Păi…
Vin aici destul de des.
Ce e de făcut în Gapyeong?
Sunt lucruri de făcut. De exemplu…
KALGUKSU CU SEMINȚE DE PIN
Kalguksu cu semințe de pin. Îmi place mult.
Vin săptămânal să mănânc. Gapyeong e faimos pentru el.
Dormi puțin. Am auzit că ai pierdut multe nopți.
Sunt bine.
Oricum nu reușesc să adorm în mașina altcuiva.
Fii serioasă. Voi conduce încet.
Încearcă să dormi puțin…
Și eu am avut o afacere de genul ăsta în tinerețe.
Trebuia să cerșesc bani în permanență.
Era foarte stresant.
STINGERE ECRAN
Am adormit? Nu se poate!
Da. Ai căzut lată.
În mașina altcuiva.
Pune-ți sandalele astea. Pantofii tăi sunt plini de balegă.
Mulțumesc foarte mult.
Ce jenant!
Vai, mulțumesc.
Încalță-le.
Mulțumesc.
De ce nu excludeți tehnologia de procesare a vocii?
E dificil și scump să o combini cu recunoașterea imaginii.
Ar fi mai simplu fără ea.
Dar Do-san o va scoate la capăt.
Și eu la fel.
Știam că vei zice asta.
Vreau să te mai rog ceva.
Te rog să nu-i spui
lui Do-san despre asta.
Vreau să se concentreze pe ce are de făcut fără grija banilor
Ce înduioșător!
- Bine. - Vai de mine!
La revedere.
- Asta e? Aceasta? - Da.
- Haideți s-o facem! - Începem!
Unde e elasticul de păr?
- A venit Dal-mi! - Vino aici!
- Vino! - De ce ți-a luat atât?
Bine ai revenit.
Domnișoară Seo… Ce?
Testul final a mers foarte bine.
Serios? Cât a fost rata de recunoaștere?
Peste 97%. Toți au fost mulțumiți.
Ție cum ți-a mers?
Toată lumea a fost entuziasmată.
Ar fi trebuit să iau mai multe cărți de vizită. Toți au cerut una.
Știam eu! Cine să nu adore serviciul ăsta?
- Exact. - Acum, că toată lumea e aici,
voi pune aplicația în magazin.
Stați! Ce-ar fi să facem un pariu?
Să ghicim câte descărcări are aplicația într-o săptămână.
Bine, fie. Cine câștigă face cinste.
Eu zic că vor fi puține descărcări, cam 100.
Dacă-i așa, cumpăr tangsuyuk.
Fii serios! E prea puțin 100.
Eu zic 1.000.
Dacă am dreptate, cumpăr samgyeopsal.
La 1.000 de utilizatori pe zi, e 30 de milioane. La 10.000, e 300.
Haideți, fiți mai ambițioși!
E prea puțin. Ar trebui să țintim măcar la 10.000.
Mai mulți utilizatori, costuri mai mari. Cine să investească?
Nu, e în regulă.
O să reușim.
- Da, o să reușim! - O să reușim!
O să reușim! Unu, doi trei…
- Chul-san… - Yong-san…
Of, nu ne iese niciodată.
Dacă trecem de 1.000, eu vă fac cinste
cu zece ore de karaoke!
- Da! - La treabă!
S-o facem să meargă.
Stați, oare s-o încărcăm pe piața globală?
Are și engleză.
Fiți serioși! Nu credeți că e prea devreme pentru asta?
De ce? Nu costă nimic să o încărcăm.
Fă-o!
Are dreptate. Visul nostru e să ajungem pe piața globală. Fă-o!
Bine. Atunci o încarc.
Haide! Bine.
SELECTEAZĂ FIȘIER PENTRU ÎNCĂRCARE
SE ÎNCARCĂ
- Așa! Karaoke! - Tobe!
- Se încarcă! - Așa!
Doamne, te rog!
Trebuie să avem mai puțin de 1.000 de utilizatori.
Știu cât de egoistă sunt în rugăciunea mea.
Dar sunt disperată.
Așa că, te rog, fă ca NoonGil
să aibă mai puțin de 1.000 de utilizatori.
Te rog.
Auzi, pentru ce te rogi cu atâta disperare?
E secret.
Doamne.
Am încredere în tine.
Amin.
Amin?
Amin.
Catolicii nu folosesc talismane, bunico? Ca să fie mai eficientă rugăciunea?
Ce? De ce nu te duci la un șaman?
Mi-aș fi dorit să fie.
- Unde a dispărut încuietoarea digitală? - S-a stricat, am înlocuit-o.
Ia cheia asta.
E enervant să cari chei după tine.
De ce să revii la vechile metode?
- Ce? - Tehnologia e grozavă și la îndemână.
Hai să ne luăm altă încuietoare digitală.
Nu-mi place tehnologia. Bătrânii se simt depășiți.
De ce? Hai să-ți arăt ce grozavă e!
Ce faci?
Samsan Tech a lansat în sfârșit un serviciu.
- Ce serviciu? - Se numește NoonGil.
Pentru persoanele nevăzătoare.
De ce pentru persoanele nevăzătoare așa, din senin?
Parcă lucrai cu IA sau ceva de genul.
Aplicația folosește IA.
A fost ideea lui Do-san.
- A fost ideea lui Do-san? - Da.
Folosind recunoașterea imaginii și a vocii,
aplicația devine ochii persoanelor nevăzătoare.
Ce? Încă nu are destul feedback.
Feedback?
Ce e ăla?
Părerile utilizatorilor despre aplicație.
Uite.
Bunico, strigă-l pe Yeong-sil și pune-i o întrebare.
- Aici? - Da.
Yeong-sil.
Cine e persoana din fața mea?
O femeie la 20 de ani care zâmbește.
Și? Nu ți se pare tare?
Da, e foarte tare.
Yeong-sil.
Îmi citești pasajul ăsta din Biblie?
„Smochinii dau primele roade
și florile viilor își răspândesc parfumul.
Ridică-te și vino, iubita mea,
vino cu mine, frumoasa mea!
Porumbița mea, din crăpăturile stâncii,
din locurile ascunse ale înălțimilor,
arată-mi fața ta
și lasă-mă să-ți aud glasul,
căci glasul tău este dulce,
iar fața ta este încântătoare!”
INFORMAȚII DESPRE DESCĂRCĂRI
Nu mai actualizați pagina.
Asta nu schimbă numărul de descărcări.
Nu-mi vine să cred.
N-au fost nici zece descărcări.
Ar trebui să ne bucurăm dacă ajungem la 20.
Mă întreb care e problema.
Ce enervant!
Dar tu nu pari supărată deloc.
Totul ține de marketing.
Bună.
Și? Vreți ajutor de la un expert în marketing?
Ai vreo idee?
Mereu îmi vine câte una.
Așadar, nu are niciuna.
- Da. - Exact.
Băieți, înveseliți-vă!
Vă fac eu cinste cu niște pui.
Înveseliți-vă! Haideți să mâncăm niște pui.
Eu fac cinste. Haideți!
Haideți, să mergem!
Nu-i nimic. Reușim noi, nu?
Să mâncăm niște pui! Fac eu cinste.
Haideți! Pui!
- De ce țipi? - Haideți!
- Comandați orice. - Până în acest moment, am crezut…
- Haideți! - …că ruga-mi fusese ascultată.
Bună seara!
Dar, ca de obicei, Domnul mi-a răspuns la rugăciune…
- Ce faci aici la ora asta? - Caut ceva.
- Salut. - Bună seara.
Poza cu Do-san și Park Chan-ho. E aici?
Da, dar la ce îți trebuie?
…într-un mod bizar.
Unde e poza?
Uite-o!
Uite-o.
Bun.
Ce faci?
Marketing viral.
Să bem!
MARKETING VIRAL: TEHNICĂ DE VÂNZĂRI PRIN REȚELE SOCIALE
CARE RĂSPÂNDEȘTE RAPID INFORMAȚII DESPRE UN PRODUS
Nu vă supărați! Pui prăjit picant și o halbă de bere, vă rog!
Imediat!
Berea e amară astăzi.
De ce? Mie mi se pare dulce.
Cât timp noi mâncam pui prăjit…
Mai avem o descărcare.
Incredibil!
Nu-i nimic. Haideți să bem!
Plângi?
Berea e picantă azi.
De necrezut, dar aplicația noastră a fost descărcată…
2 MESAJE NOI DE LA NAM CHEON-HO
MAI ȘTII POZA ASTA?
PUȘTIUL ĂSTA A CRESCUT ȘI A INIȚIAT UN START-UP
„NoonGil”?
NOONGIL
VIZUALIZEAZĂ
…în cealaltă parte a lumii, în LA,
de către legenda baseballului Park Chan-ho.
Vai, ce înviorător e vântul!
Nu vă supărați, puteți închide fereastra?
Scuze, Dal-mi, poți închide fereastra?
De ce? Nu e drăguț?
- Păi… - Bine.
O deschid doar atât.
Doar atât. Ești fericit acum?
Miroase a vară.
Scuze.
Vai de mine!
Iar s-a îmbătat și și-a scos nasul pe geamul autobuzului?
Știți că face așa?
Desigur. Când se trezește…
va face o criză, spunând că i-a desenat cineva pe față.
Serios?
Poftim.
Ce e asta?
Cum se numea? NoonGil?
Ai făcut o treabă grozavă.
Am auzit că a fost ideea ta.
Păi, da.
Am folosit aplicația și am făcut o analiză.
Se numește feedback, nu?
Ar fi trebuit să vă zic înainte.
Mulțumesc.
Cred că-mi va fi
de mare ajutor pe viitor.
Acum 15 ani,
când am început să scriu scrisorile cu Ji-pyeong,
ne-am hotărât să folosim numele tău după ce te-am văzut într-o poză
din ziar.
Din ziar? Vă referiți la articolul despre Olimpiada de Matematică?
În acea poză,
aveai o privire blândă și păreai foarte deștept.
De aceea am ales numele tău.
M-am dovedit a fi o dezamăgire, nu?
Nu, te-ai dovedit a fi uimitor. Uimitor de-a binelea.
Ai ajuns grozav.
Cine a fost?
Cine mi-a desenat din nou pe față?
Începe. E timpul să pleci.
- Să mă duc să văd ce face? - A început. Du-te acasă.
- Dar… - E exact cum ți-am zis.
Do-san!
Do-san, trezește-te!
- Ce? - Ești la televizor.
Sunt la televizor?
Haide!
Acum mult timp,
- …am cunoscut un băiat, Nam Do-san. - Dă drumul la televizor!
- Ce se petrece? - Am primit un mesaj…
- Te uiți? - …care zicea că el a crescut
și a inițiat un start-up.
- Chan-ho? Da, suntem foarte apropiați. - Voiam să-l ajut…
- Chiar acum vorbește despre asta. - …pe tânărul antreprenor…
Se pare că nepotul meu i-a trimis un mesaj lui Park Chan-ho.
Iar el a fost de treabă și a dat interviul.
Sper că nu crede că ne așteptam la asta.
Folosind tehnologia de recunoaștere a imaginii…
- Mă mai sună cineva. - …aplicația îi transmite utilizatorului
ceea ce vede.
- Alo, dle Cha. - Dacă întreb:
- …„Yeong-sil, ce e în fața mea?” - Da, Samsan Tech este…
- Trei bărbați cu camere de luat vederi. - …compania lui Do-san.
- Ați văzut? - Nu, încă nu e public.
- Am folosit și eu aplicația. - Dar se va întâmpla în curând.
Ce? Nu trebuie să faci împrumut ca să cumperi acțiuni la ei!
Sper ca tânărul să nu se dea bătut niciodată
și să aibă succes cu start-up-ul lui.
De aceea dau acest interviu.
- Ce? - Am folosit și eu aplicația.
Sunt sigur că va da noi speranțe
- …persoanelor nevăzătoare. - Park Chan-ho? Cum așa?
Vorbește despre NoonGil? Cum așa?
Hai, Samsan Tech! Hai, Nam Do-san!
Park Chan-ho? Cum de…
- Da! - Da!
Noi suntem Samsan Tech! Noi am creat NoonGil!
Mulțumim!
Avem 10.000 de utilizatori!
Felicitări, dră Seo!
Da!
Piața globală a fost idee bună. 5.000 de utilizatori sunt din India.
În felul ăsta, ajungem la 30.000 de utilizatori.
Dacă ajungem la 30.000,
costă un miliard de woni pe an.
Haideți! Vă fac cinste cu zece ore de karaoke.
- Bine, să mergem! - Să mergem!
- Bine, să mergem! - Haideți!
Mulțumim!
- Alo? - Sunteți dl Nam Do-san?
- Da, la telefon. - Sun de la Secția de Poliție Yangjin.
Poftim?
De la poliție?
Nici nu râd
Nici nu merg
În amintirea ta
Vărs lacrimi și te aștept…
Ce-i cu acest cântec într-o zi așa fericită?
E ironică?
Paradox?
Eram atât de fericiți
De când ai plecat, inima mea…
Păi…
Vrei să cântăm amândoi?
Ce zici de „Sâcâială”? „Nu sta în oraș prea mult…”
Hai să cântăm în duet.
Iar mă găsește întunericul
Numărul apelat nu este disponibil momentan.
De ce nu răspunde Do-san?
Sunteți acuzat de pagube materiale și amenințare
de către Won Du-jeong, președintele Morning Group.
- Bine. - Paguba este neînsemnată.
Ajungeți la înțelegere cu reclamantul.
Puteți face asta?
Dacă nu ajungem la o înțelegere?
Cazul ajunge la procuror.
În cel mai rău caz, mergeți în instanță.
Ar fi neplăcut.
Liftul coboară. Etajul unu.
Se închid ușile.
LISTĂ CU ECHIPE DE CSR LOCALE
Ce mă fac?
Chiar nu vreau să cer ajutor la Morning Group.
Oare să renunțăm la NoonGil?
Ce s-a întâmplat? Am încercat să dăm de tine toată ziua.
Unde ai fost?
A trebuit să merg undeva.
Ce e aia?
Un caiet cu feedback pentru NoonGil.
Vrea să ajungă la tine.
Serios? La mine?
Ce detaliat e!
Scrisul ăsta îmi amintește de bunica.
Așadar, nu și-a pierdut vederea total, dar are vedere slabă?
Vai, își pierde vederea ușor, ușor.
Mă face să mă simt foarte mândră.
Cine e doamna asta? Aș vrea s-o cunosc.
Dal-mi.
Să nu fii șocată.
Ce rău îmi pare de bunica…
Bunica…
Mulțumesc, Do-san.
Pentru ce?
Pentru tot.
Pentru că ai programat NoonGil
și
pentru că mi-ai zis adevărul
înainte să fie prea târziu.
De ce nu mă pot opri din plâns?
Dal-mi.
Bunica ta a zis…
că vrea să-ți vadă zâmbetul drăguț…
pentru mult timp.
Așa că zâmbește.
Se vede că am plâns?
Da, puțin.
De fapt, mult.
- Serios? - Da.
Asta nu e bine.
Nu vreau să se vadă.
Ce mă fac? Sunt distrusă.
- Acum arăt bine? - Da.
Și aici.
- Aici? - Da.
Ai ajuns. Ai luat cina?
Da. Dă-mi-o mie. Îți tai eu unghiile.
Lasă-mă. Pot și singură.
Dă-mi-o! Le tai eu.
Ce ai pățit aici? Ești în ultimul hal.
Bunico.
Voi munci mult pentru NoonGil.
Ce?
Voi munci mult
ca să…
nu-ți fie prea greu.
Promit.
Dal-mi.
Doar azi…
Doar azi lasă-mă să plâng.
Începând de mâine, voi zâmbi mereu.
Așa că…
Îți curge nasul.
Vai de mine! Scumpa mea.
DĂ MAI DEPARTE! SUSȚINEM VISURILE TINERILOR NOȘTRI
Mă întreb
dacă a venit președintele Won.
Probabil că e în sala de așteptare.
„Președintele Won”? De ce îi zici așa politicos astăzi?
Trebuie să-mi adun
și ultima fărâmă de respect pe care o am pentru el.
- Crezi că-l pot vedea? - Mă îndoiesc.
După o asemenea scenă… Cred că a cerut ordin de protecție.
Atunci, poți veni cu mine?
Sigur pe tine te lasă să intri.
Eu? De ce să fac asta?
Pentru că…
mă duc la tatăl tău
să-l implor să mă ierte.
„Să-l implori”?
Despre ce e vorba?
N-ai pic de mândrie?
Sunt pe marginea prăpastiei.
Nu-mi pasă deloc de mândria mea.
Du-mă la el.
Și privește-mă cum mă fac de râs.
Vino cu mine.
A trecut ceva timp. Aș vrea să-l văd pe tata.
Intrați, vă rog.
Pot s-o fac.
Do-san.
Dal-mi.
E grozav. Vrei să implori lângă el?
Ce faci?
Se pare că nu știe.
Am depus plângere împotriva lui pentru pagube materiale și amenințare.
Dacă nu ajunge la înțelegere cu mine, va fi condamnat. Ce să facă?
Trebuie să implore.
Ce te aduce aici, dră Seo?
Aș dori să rog Morning Group
să acorde fond de CSR pentru aplicația noastră, NoonGil.
Doamne!
Ești mai nerușinată decât am crezut.
Ia stai.
Bine. Finanțare de CSR?
Mă mai gândesc.
Tată.
Dacă amândoi cădeți în genunchi.
Tată.
Vreau să-i învăț pe acești tineri antreprenori
că nu merge cu bravada în lumea asta, ceea ce tu știi deja.
Asta îi va învăța ce pierd
dacă nu au grijă ce scot pe gură când au buzunarele goale.
Nu știi ce se poate întâmpla.
Exact. Nu știi ce se poate întâmpla.
De aceea, contează să fii pregătit.
Eu nu mă prea pricep la tehnologie.
- Scuzați-mă… - Plecați, domnule?
Fii blând cu ei. Am pus ochii pe ei încă de la hackathon.
Propunerea demonstrează că aveți talent.
Vă vedeți cu dl Won?
Înregistrează întâlnirea, să fim siguri.
Treceți pe la mine după.
Ședință plăcută.
ÎNREGISTRARE AUDIO
Să luăm loc.
Așadar, tu ești sora mai mică a lui In-jae?
- Da. - Pentru că sunt mai mare decât In-jae,
te voi considera sora mea mai mică și-ți voi vorbi informal.
Știu că ați venit aici cu planuri mari.
Dar aruncați-le la gunoi.
Am angajat deja ingineri.
Ne trebuie angajați cu jumătate de normă pentru muncă simplă.
De aceea sunteți aici.
Ai înregistrat?
Mai e. Ascultă.
Poate părea muncă manuală, dar va fi o experiență bună.
De ce e specială tinerețea? Pentru pasiune!
Vrem să vă cumpărăm pasiunea.
Ați promis să dați 50 de milioane doar pentru soluție.
M-am uitat pe site-ul vostru și pare cam gol.
Puneți logoul nostru pe pagina principală. „Partener strategic Morning Group.”
Valorează mai mult de 50 de milioane.
Văd mulți tineri afară.
Sunt și ceva reporteri, datorită subiectului fascinant.
Dacă ascultă asta, vor scrie multe articole interesante.
„Președintele Won Du-jeong, susținătorul visurilor tinerilor,
se dovedește a fi exploatatorul tinerilor.”
Nu e un titlu pe cinste?
Și? Ai de gând să dai înregistrarea pe mâna reporterilor?
Reporterii au puterea să distrugă imaginea unei companii.
Și, odată distrusă, imaginea voastră necesită bani și timp ca să fie refăcută.
N-ar fi cea mai bună întrebuințare
pentru bugetul de CSR al Morning Group?
Acum mă șantajezi?
Să zicem că negociez cu dvs. Sună mai bine.
Ți-ai pierdut mințile?
Ca Morning Group să nu se destrame,
finanțați NoonGil cu bugetul de CSR al companiei.
Nenorocită vicleană…
Stai liniștit.
În plus,
cădeți la pace cu Do-san.
DĂ MAI DEPARTE!
Silicon Valley e renumit pentru sloganul: „Dă mai departe”.
Adică niște antreprenori de succes
ajută necondiționat antreprenorii tineri.
Ca antreprenor de succes,
vreau să mă folosesc azi de spiritul „Dă mai departe”.
Fondul de CSR de anul acesta al Morning Group ajunge
la NoonGil, al Samsan Tech, din al XII-lea program de rezidențiat Sand Box.
Vrem să susținem NoonGil,
un companion al celor cu deficiențe de vedere,
cât de mult putem.
Grozav!
DĂ MAI DEPARTE!
Tare!
Ei bine…
- Ce e asta? - Kalguksu cu semințe de pin din Gapyeong.
Au zis că nu dau la pachet, dar am insistat.
- Sper să fie gustos. - De ce…
Te duci tocmai în Gapyeong să mănânci așa ceva.
În semn de recunoștință că ne-ai ajutat să finanțăm NoonGil
și cadou de ziua ta cu întârziere.
Poftim. Am notat instrucțiunile.
Bine.
- La revedere. - Stai, dră Seo.
Ei bine… Poftim.
Am retușat planul de afaceri.
Începe să te pregătești pentru Demo Day.
Mulțumesc.
Am plecat. Poftă bună!
Bine, mulțumesc. Sigur va fi gustos.
Mulțumesc.
Trebuie să-l gătesc eu?
Vai, ce comentarii detaliate!
Scrie foarte frumos.
Scrisul ăsta. Îmi pare cunoscut.
Scrisul lui e identic cu al lui Do-san.
E la fel cu a lui Do-san.
Ziua mea.
Același scris
și aceeași zi de naștere?
Cum e posibil?
FIERBE TĂIEȚEII TIMP DE 2 MINUTE
Nu văd nicio sămânță de pin,
dar are gust de semințe de pin.
Este…
Doamne!
MULȚUMIRI SPECIALE LUI BAE HAE-SUN
Mă bucur că te-am întâlnit.
Dă-i ăsta drei Seo.
- De unde îl ai? - L-am găsit când făceam curat în mașină.
Dal-mi a fost la tine în mașină?
Da.
- De ce? - Păi…
Mi-a zis să nu îți zic.
Pa.
Ai grijă la mâini. Pa.
Mă bucur că te-am întâlnit. Dă-i ăsta drei Seo.
- De unde îl ai? - L-am găsit când făceam curat în mașină.
Sigur e al lui Dal-mi și nu al altei fete?
Ce?
Nu poate fi al altei fete.
- N-ai avut nicio prietenă? - De ce întrebi așa ceva?
Locuiești în apropiere. De ce nu vii cu bicicleta?
Pentru mediu și pentru sănătatea ta.
Pa.
Ce?
Măi…
Fir-ar să fie!
Ce enervant e!
Îl plac atât de mult,
încât mă sperie puțin.
Am un singur lucru și înseamnă totul pentru mine.
- Mi-l iei? - Atunci hai să facem schimb.
- Ce-i în capul tău? - Simt că mereu te dezamăgesc.
Mă omoară pe dinăuntru, tată.
Nu fugi!
Tu ești steaua de acolo, care e mai mare decât luna.
Mă tot gândesc la ea și o vreau și mi se pare nedrept.
De ce ai mințit?
Nu voiam să plângi.
Nu voiam să plângi așa cum plângi acum.
Subtitrarea: Clarisa Ivanov