A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
9. EPIZÓD
Pont úgy néz ki a kézírása, mint Do-sané.
Ugyanakkor van, mint Do-sané.
A születésnapom.
Ugyanaz a kézírás
és ugyanaz a születésnap?
Hogyan?
Újból…
viharrá erősödött a szél.
Ahogy azon a 15 évvel korábbi napon is.
Do-san! Nam Do-san!
Igen, jövök.
- Nézzétek! Itt a fiam! - Hú!
- Kis okoska! - Gyere enni!
A diákolimpián
- áltsulisok indultak? - Nem, gimisek.
Látod? Igazam volt.
Hát ez aztán nem semmi!
- Kire ütöttél? - Korrepetálja valaki?
Tudod, hogy nincs ilyenre pénzünk!
Rám ütött. Nem emlékszel?
Nagyon gyorsan tologattam az abakuszt.
Százhatvanöt? Semmiség!
A vérében van.
Apja fia! Irigy vagyok, Seong-hwan!
Fogd a kezedben, és rágd le a csontról!
Úgy ni!
- Még okosabb lesz. - Nahát!
Egy kivétellel minden példát megoldottam aznap.
Alapvetően nem okozott gondot az a feladattípus,
de aznap nem ment.
Aztán egyszer csak
valahonnan befújt a szél.
15. MATEMATIKAI DIÁKOLIMPIA
BIZONYÍTSUK, HOGY P(N) = Q(N)!
És megakadt a szemem
a megoldás egy során.
Áldásnak vettem
a szelet.
De az az egy sor…
Mivel láttam azt az egy sort,
- olyan volt, mintha a többi… - Mosolyogj!
…kilencet sem én oldottam volna meg.
ARANYÉREM: NAM DO-SAN
Mi a fenéért sírsz?
Legyőzött egy gyerek. Nem szégyelled magad?
Megértem, hogy mérges.
Szegény fiú sír.
Olyan nehéznek éreztem az érmet!
Miért hordja le mindenki előtt?
Úgyhogy végül…
A tiéd lehet. Nekem nem kell.
Mi?
Miért pont az érmedet
adod oda?
A mi kisfiunk nem mohó. Együttérző.
Mindig nagyon odaadó.
Nem ezért adtam oda.
Nem érdemeltem meg az érmet.
- Gratulálok! - Köszönöm!
Az a szél aznap a teremben
nem áldás volt.
15. MATEMATIKAI DIÁKOLIMPIA ARANYÉREM: NAM DO-SAN
Mi a gond? Mondd el!
Miért hagytad abba?
Hat évvel a többiek előtt bekerültél az egyetemre, akkor miért?
Mondd el! Miért tetted ezt?
Do-san!
Később…
a szélből ijesztő vihar lett,
elpusztította az önbecsülésemet.
Csak egy óra.
Tegyél úgy, mintha te írtad volna a leveleket!
Nagyon szép.
A szél szerencsét is hozott,
én pedig megragadtam.
Ezt add oda Seo kisasszonynak!
- Miért van ez önnél? - Takarítás közben találtam.
És megint…
Két jeges americanót kérünk!
De milyet?
FEKETE ŐRÖLT, AROMÁS, SVÁJCI ELJÁRÁSSAL KOFFEINMENTESÍTETT
Ilyet kérek.
- Azt? A narancsot? - Igen.
- Ilyet kérek. - A narancsból.
Rendben.
Tessék.
Mindenütt kerestem.
Hol találtad?
- Az irodában. - Az irodában?
Do-san!
Igen?
Szeretnék kérdezni valamit.
Micsodát?
Ahogy azon a napon 15 évvel korábban,
most is szétesőfélben voltam.
Szerinted is tök jól passzol ez a kávé ehhez a sütihez?
Igen.
KOCKÁZAT
JÓ ÉS ROSSZ IS LEHET A BEFEKTETÉSI RIZIKÓFAKTOROK FÜGGVÉNYÉBEN
9. EPIZÓD
Mi van az arcával?
Folyamatosan változik.
A NoonGilról írt véleményeket nézi.
KÖSZÖNÖM!
Felteszem, jó vélemény.
Ez most rossz. Klaviatúraharcos-módba kapcsol.
Hú, mindjárt szétzúzza a billentyűzetet! Tyű!
Úgy tűnik, nagyon fontos a CEO-nk számára a jó hírünk.
Elnézést! Kérdezhetek valamit?
Ez az Injae Vállalat irodája?
Nem, az a folyosó végén van.
Megmutatom.
Köszönöm!
Egy doboz tojás van nála.
Tessék?
INJAE VÁLLALAT
Mit keres egy hozzád hasonló lúzer a szuper irodánkban?
Látogatótok jött.
Ez az.
Kicsoda Won In-jae, a CEO?
Hát nem látja?
Mindenki keményen dolgozik,
kivéve őt, ő semmit sem csinál. Ő itt.
Én vagyok Won In-jae. Hogyan…
Maga! Maga próbálja elérni, hogy mindannyiunkat kirúgjanak!
- Nyugodjon meg, uram! - Eresszen! Mondom, eresszen!
Majd én móresre tanítom!
- Várjon, uram! - Engedjen el!
- Várjon! - Kinek képzeli magát?
- Állítsák meg! - Nyugodjon le, uram!
Hogy merészeli! Milyen alapon rúgat ki?
Hé!
Dal-mi, jól vagy?
Igen, jól vagyok.
Te jól vagy? Megsérültél?
Jól vagyok.
- Won kisasszony, jól van? - Megsérült?
Hogy merészel kirúgatni minket?
Kinek képzeli magát?
- Nem adom fel! Visszajövök! - Istenem…
- Ez őrület. - Ugye?
Engedjenek el!
Miért csinálta ezt?
A Haun Vállalatnál dolgozik.
Hamarosan elbocsátják az Injae Vállalat automata
biztonsági rendszere miatt.
Kit érdekel a pénz, ha hiányzik az együttérzés?
Kit érdekel az együttérzés? Azzal nem lehet pénzt keresni.
Miért ilyen komolyak?
Micsoda egy bunkó! Ez valami nagymenő?
Mondhatni.
Még exkluzív üdülőtagsága is van.
És? Elfelejtette, miért kezdte.
Én az ilyenekre bukok.
Gazdag, arrogáns férfiakra.
Vajon melyik üdülőbe jár?
Kinek nincs üdülőtagsága?
Nekem saját nyaralóm van.
- Ja, tényleg! - Saját stranddal.
Igen? Meglepő.
Mondtam már, hogy a családom meszengit termeszt.
A kacsákat elijesztendő, egy szép kis kunyhót építettünk,
de a kilátás a tengerpartra…
Kota Kinabalu?
Santorini? Ugyan!
A közelébe sem érnek.
Az egész világon
ott van a legszebb napnyugta.
Ja, igen, ilyentájt a legjobb odamenni.
Jó lenne elautózni oda együtt…
Hova megy?
Nem kitaláció!
Srácok, mondjátok neki!
- Várjon! - Még kagylót is kiáshat a sárból!
Tényleg gyönyörű a kilátás!
A hőmérséklettől a páratartalomig minden tökéletes.
Elnézést! Ön kicsoda?
Choi Yang-won vagyok.
YGN CHOI YANG-WON
- Riporter. - Igen.
Dal-mi!
Ne! Előbb én.
Nem akarok félreértést.
Ne értelmezd félre, amit korábban tettem!
- Amit korábban tettél? - Igen, reflex volt.
Bárki másért is megtettem volna ugyanezt.
Nagyon erős a védőösztönöm.
Mélységesen önzetlen vagyok.
A barátaim szerint politizálnom kéne, de nem érdekel a politika…
Úgyhogy felejtsd el, jó?
Rendben.
Ennyi? Nem akartál mondani valamit?
Nem, semmit.
Akartál mondani valamit.
Kilóg valami a fenekedből.
A fenekemből?
A fenébe!
- Ez meg mi? - Rám ijesztett!
Tudja, közeleg a bemutatónap.
- Letöltöttem néhány adatot. - Á, csak a szokásos!
Úgy hallottam, a 2STO figyeli az egyik csapatot a programból.
Állítólag a Szilícium-völgybe vinnék őket.
Igaz ez?
Igen. Terjessze csak!
Ugyan! Tudom, hogy már kinézte őket.
Melyik csapat az?
Amelyiknek víziója van, természetesen.
Víziója?
Melyik az?
Nyereséges?
Vagy felhasználója van sok?
Természetesen olyan, amelyikkel rengeteget fogunk kaszálni.
Alig várom a bemutatónapot.
- Együtt jöttek? - Ez nem jelent semmit.
- Összefutottunk. - Bár ne futottunk volna!
- Aha. - Igen.
Seo kisasszony, Han úrral van megbeszélése, ugye?
- Igen. - Várjon a tárgyalóban!
- Nemsokára jön. - Rendben.
- Won kisasszony, velem jönne? - Hogyne.
Hallom, megtámadták.
Igen, de nincs bajom.
A Haun Vállalattól valaki, igaz?
Az ő projektjükön dolgoznak?
Igen, a Jeonghan Bank hozott össze velük.
MI-alapú automata biztonsági rendszert szerettek volna.
Igen, hallottam.
És úgy hallom, most tüntetnek a biztonsági őrök.
Igen.
Számítottunk rá, de nem gondoltuk,
hogy jelenetet rendeznek,
és megtámadnak. Mi csak megoldást szállítunk.
Ön szerint ez holmi „jelenet” volt?
Tessék?
Tudja, eddig nem aggasztott sem ön, sem a projektjei.
Azonban a szóválasztása kicsit aggaszt.
Ha nem jelenet volt, akkor mi?
Szerintem…
kockázat.
- Mert veszélyes? - Nem.
A kockázat annyit tesz, hogy veszíthetnek.
Különbözik a veszélytől.
Mostanra tudhatná a különbséget.
Feltűnt, hogy minden véleményre válaszolt,
és vitatkozik a gyűlölködőkkel.
Néhányan túl agresszívak.
Valaki szerint a NoonGil béna, mert túl gyorsan meríti a telefont.
Más kifejezéseket is használtak.
„Van hova fejlődni”, „csalódás”.
Miért bénázza le?
Ezzel aztán nem bátorítja a fejlesztőket!
Az amatőrök érzelmi alapon reagálnak,
a profik az adatok alapján.
Amatőrnek nevezett?
Igen.
Az új ügyfelekre is koncentráljon, ne csak az új felhasználókra!
Mi a különbség?
Alapból semmi. De a NoonGil esetében
a bevétel nem a felhasználóktól jön.
Hanem azoktól a gazdagoktól, akik rokonszenveznek
a cég küldetésével.
Jelenleg csak egy ügyfelük van, a Morning Group.
A bevételi modellt külön kell választani az üzleti modelltől.
Az új ügyfelekhez pedig a marketingre kell koncentrálniuk.
Gondolja végig, milyen irányba akarja vinni a szolgáltatás céljait!
Ez alapján szerezhet új vásárlókat.
A PR-hoz…
Mi az? Van valami az arcomon?
Nincs.
Minél többet használják a médiát!
Ha több vásárlót akarnak,
folyamatosan reklámozni kell az appot médiamegjelenésekkel.
Sokat változtam.
Nem igazán emlékszem, mi volt 15 éve.
Sőt, nem is igazán akarok emlékezni azokra az időkre.
Bárcsak…
ne ismertél volna akkor!
- Miért? - Mert akkoriban egy lúzer voltam.
Többet láttál belém, mint ami akkor voltam.
- Zseni vagy. - Igen.
Egy pillanat!
Megpróbáltam javítani az akkumulátorhasználaton.
Ha bosszant még valamelyik értékelés, szólj!
Elintézem.
Oké.
Jó reggelt!
Won kisasszony, látta a híreket?
A híreket? Miről?
Amint kiderült, hogy a Haun
az Injae Vállalatot bízta meg
az MI-alapú automata biztonsági rendszer kidolgozásával,
a Haun biztonsági őrei…
Ha nem jelenet volt, akkor mi?
Szerintem…
kockázat.
A cég mintegy 100 biztonsági őre…
Tönkreteszik, mikor még el se kezdtük.
…sztrájkol jelenleg.
- A Haun… - Lehozta.
- …B tervet fontolgat. - Ismeri a riportert?
Igen. Choi Yang-won, a YGN-nél dolgozik.
Megvan a névjegye.
YGN CHOI YANG-WON
Írt egy cikket a Samsan Techről.
Úgy hallottam, a Morning Group a Samsan Tech appját
választotta ki támogatásra idén.
Van egy mondás.
Uram, a kamera helyett tudna rám nézni?
Elnézést!
Van egy mondás:
„Egy ló hátsóján egy légy több ezer kilométert is megtehet.”
Mit csináljak? A fiatal fejlesztők engem lovagolnak meg.
Megkapják tőlem a szükséges támogatást.
Ezért választottam őket.
Örömmel tölt el a NoonGil finanszírozása.
Megint a Samsan Techről van szó a tévében. Elképesztő!
Szeretném Seo Dal-mi kisasszonynak,
a Samsan Tech CEO-jának megköszönni ezt a lehetőséget.
- Az meg ki? - A Morning Group…
- Mi? - …részt kíván venni…
A Samsan Tech CEO-ja.
- Miért ő a CEO? - MI- és bioprojektek…
- És Do-san? - …is érdekelnek.
- Do-san… - Létrehoztunk egy munkacsoportot…
- …nem mondta? - …ami ezekre koncentrál.
- Mit? - Stratégiai partnerként…
- Halló? - Hé, hol vagy?
Én?
Hazakísértem Dal-mit. Már jövök haza.
- Mi az? - Most ne gyere haza!
Vörös riadó! Aludj máshol!
Miért?
Nem mondtad el a szüleidnek, hogy Dal-mi a CEO?
Ma este ne gyere haza! Jó?
Le kell tennem.
Miért nem szólt Won elnök az interjúról?
Az most mindegy.
Te miért nem szóltál Dal-miról az apukádnak?
Ki írta alá a megállapodást?
Elloptam apukám pecsétjét.
Megőrültél. Ezt nem hiszem el.
Ez közokirat-hamisítás. Börtönbe akarsz menni?
Jobban félt az apukájától, mint a börtöntől.
Majd ha hazamegyek, mindent elmondok neki.
Neked annyi.
Ezért iszom most.
Szerintem józanon nem fog menni.
Mit fogsz mondani neki?
Próbáld el! Segítünk.
Jó.
Bocsánat, hogy hazudtam, apa.
Nem vagyok elég jó ahhoz, hogy CEO legyek,
mégis úgy tettem, és sokáig megvezettelek.
„Biztos átvert,
hogy ő lehessen a CEO.” Mi lesz, ha ezt mondja?
Nem, apa.
Mindig is egy…
semmirekellő voltam,
és az egész cégalapítás blöff volt.
Tévedtem.
Bocsánat, hogy lúzer vagyok.
Nevetséges vagy.
Ha te lúzer vagy, mi mik vagyunk?
- Hígagyúak? - Pontosan.
Megnyertél egy programozóversenyt!
De tudod, apa…
Tévedtem,
és tűzijátékra akadtam.
Tűzijátékra? Ez elég random.
Eltévedtem,
és tűzijátékra akadtam,
de olyan káprázatosnak tűnt!
Miért tetted?
Én sem tudom.
Miért tettem?
Miért hazudtál?
Először azért,
mert szerettem látni, ahogy mosolyogsz.
És most?
Nem akartam, hogy sírj.
Nem akartam, hogy úgy sírj…
mint most.
Képtelenség.
Mit tegyek?
Do-san! Kelj fel!
Miért ittál ennyit?
Do-san, ébresztő!
Mit csináljunk? Hova vigyük?
Hívjuk fel Dal-mit!
Micsoda?
- Hol? Itt? - Igen.
Így ni.
Mi történt vele?
Korábban vele voltam.
Azután még ivott egy kicsit.
„Egy kicsit”? Tiszta részeg.
Történt valami?
Seo kisasszony!
Alhatna önnél ma este Do-san?
Tessék?
Ha így megy haza,
az apja elagyabugyálja.
Tervezhetjük is a temetését.
Ha hozzánk jön, nálunk razziázik az apja.
Segítene neki?
Hát, nem tudom, hogy…
Nehéz lesz, nem?
Igen. De megpróbálom.
Na, Seo kisasszony!
Majd mi visszük.
Ints le egy taxit! Én talpra állítom.
Do-san! Ideje hazamenni!
- Nem… - Jó. Egy, kettő!
- Segítene? Egy, kettő! - Ajjaj!
- Így ni. Jó lesz. - Egek!
Így jó lesz. Rendben.
Nyugi! Megy ez nekem.
- Jól vagy? - Igen!
Egyedül is megy. Menni fog.
Mi történik?
Han úr!
Micsoda hasztalan egybeesés!
Hívtál taxit? Hé!
Hé!
Megöllek.
Ne merészeld!
- Libabőrös vagyok. - Mi történik?
Uram! Segítene?
Mit mond?
Micsoda?
A tűzijáték… Bocsánat, hogy eltévelyedtem.
Bocsánat!
Mi baja van?
Ne vigyük hozzám? Ott kényelmesebb lesz neki, és…
Nem kell, alhat nálam.
Odavinne?
Sajnálom…
- Jaj! - Do-san, jól vagy?
Mi a baj?
- Hé! - Do-san!
- Do-san? - Do-san!
- Hányni fogok. - Do-san!
- Do-san! Seo kisasszony? Tudna… - Igen, várjon!
- Jaj, ne! - Gyere ide!
- Do-san, vezetek! - Gyere ide!
Igen, nekem dőlhetsz.
- Jól van? - Odahányt?
Nem, még nem.
„Még nem”?
Miért ivott ennyit?
Én is ezt kérdeztem.
Ez a hülye még azt se tudja, mennyit tud inni.
- Jó nehéz lehet. - Dehogy! Pehelysúlyú.
Gyenguszka. Csontritkulásos, és a nyaka is vékony a sok kockulástól.
Hova vigyem?
- Erre! Erre jöjjön! - Erre?
Jaj, de könnyű! Pehelysúlyú öcsikém!
Hú!
Jaj, mindenem fáj!
Miért? Azt mondtad, pehelysúlyú!
Te jó ég!
Óriási, csuromvíz pehely.
Nem, jobbat mondok. Csuromvíz elefánt!
Elefánt… Nem, az elefántok aranyosak.
Mi van még? Valami nehéz és idegesítő…
Valami baromi idegesítő.
Jaj, nagyon leesett a vércukrom!
Hú! Úgy tűnik, Do-sannak felkavarodott a gyomra.
Micsoda?
Jaj, ez mikor történt?
Biztos csendben hányt.
Nagyon udvarias. Jaj!
- „Udvarias”? - Igen.
Azt mondta, „udvarias”?
Mi ebben önnek az „udvarias”?
Csend! Dal-mi meghallja.
Gyere, mosakodj meg!
Hát… Ez az egy nagy méretű póló van itthon?
Van még ez is. Jobb lenne?
Nem, jó lesz ez.
Kimosom, mielőtt visszaadom.
Nem kell, tartsa csak meg!
Rendben.
Akkor én most megyek.
Azt mondta, leesett a vércukra. Egyen velünk!
Vacsorázzon velünk, ha még nem evett!
Akkor a vacsorára még maradok.
Tessék, ez az öné.
- Együnk! - Nagyon gusztusos.
- Jó étvágyat! - Köszönöm.
Hú!
Mit keresek itt?
Néhány perce még a haverjaimmal voltam.
A haverjaid lekoccoltak,
úgyhogy Seo kisasszonnyal ide hoztunk.
Ülj le velünk! Biztos éhes vagy.
Csússzon arrébb!
Tessék.
Tudják, én…
Az az én levesem.
Ettem szárított tőkehalat és kürtcsigát, nem tudom, miért vagyok megint éhes.
Mert mindent kihánytál.
Ide.
Nem, rám.
Te is öltözz át!
Köszi!
Jól van a hasad?
- Fáj a fejed? - Nem, jól vagyok.
Bocsánat!
Biztos nehéz volt.
Semmi gond.
Itt akarsz aludni?
- Itt alhatok? - Te barom!
Persze. Eltart egy ideig kijózanodni.
Csak ma este.
Akkor én…
is itt alhatok?
- Tessék? - Mi?
Mi?
Miért?
Aggódnék, ha itt hagynám Do-sant egyedül,
hisz szinte testvérem.
Vagy velem is jöhetsz, tudod.
Köszönöm az ételt!
Jaj!
Most komolyan!
Van egy nagy ágya a lakásában, ahonnan a Han folyót látja.
Miért aludna itt?
Nicsak, ki beszél! Te meg hazamehetnél!
A szemét gazdagok mohók.
Mi van? Leszemeteztél?
Mit mondtál?
Bocsánat!
Átfogalmazom: a gazdagok.
Felteszem, a gazdagok mohók.
Miért mohózol le? Mit tettem?
Bizonyos értelemben neked többed van.
Micsoda? Mim van nekem, ami önnek nincs?
Sok minden!
Négy centivel magasabb vagy.
Vékonyka a nyakam.
Fiatalabb vagy nálam.
Még nem vagy 30, én meg már a 40-hez közelítek.
A folyóra néz a lakása, és méregdrága órája van.
Van egy…
Mit művelek?
Jó! Örülhetsz, hogy nincs semmid.
Pontosan. Nincs semmim. Csak ez az egy dolog van nekem.
Nekem ez az egy dolog a mindenem.
És elvenné tőlem?
Akkor cseréljünk!
Megkapod a folyóra néző lakásomat és a drága órámat,
azért az egy dologért cserébe.
Köszönöm, nem.
- Jaj! - De most komolyan!
Meleg van idebent.
Meleg van.
Hozz nekem vizet!
NOONGIL 4,4 CSILLAG
LEE SO-YEONG
Elmentem Kangdzsuba a lányommal,
aki hamarosan meg fog vakulni.
A NoonGil mondta neki, hogy az út mentén csupa gyönyörű,
virágzó napraforgó sorakozik.
Bár látta volna, míg még megvolt a szeme világa!
Akkor könnyebben megértette volna,
hogy mit értett a NoonGil „gyönyörű” alatt.
Mindig túl sok dolgom volt,
hogy szép dolgokat mutassak neki, amíg látott,
és nagyon bánom.
Ez nem annyira vélemény, mint inkább hasztalan panaszözön.
Azt írta, hasztalan.
De nekem mindennél többet ér.
Szeretné, ha a lánya gyönyörű dolgokra emlékezhetne.
Teljesen megértem.
Én is szeretném a szerettemet
a legszebb tájakkal megajándékozni,
hogy később ne bánjam, hogy nem tettem.
- Do-san hol van? - Mi?
Nincs itt. A táskáját és a ruháit se látom.
Már el is ment? Nem is köszönt?
Nem rá vall.
DO-SAN
Hú!
Halló?
Vasárnap van. Mit tervezel?
Nem sok mindent. Hol vagy?
Hadd vigyelek el randira! Choi nénit is!
Most? Randira?
- A mamát is? - Engem?
Mi ez?
- Vettél egy autót? - Majd később.
Ezt béreltem. Szálljanak be!
- Elektromos autó. - A mindenit!
- Hova mentek? - Messzire.
- Micsoda? Tessék? - Mondom, messzire.
De hova?
Miért? Megint követni fogsz? A mi randink.
„Randi”?
Hú!
Ha ez randi, biztos nem baj, ha jövök?
Dehogyis, velünk kell jönnie.
Hova viszel bennünket?
Egy Santorininál is gyönyörűbb helyre.
- Van ilyen hely Koreában? - Igen.
- Nézd! Az óceán! - Hú! Tengerpart!
Santorini!
- Elképesztő! - Santorininál is jobb.
- Mama! - Te jó ég!
Mama!
Nagyon szép itt!
Nagyon jó, nem?
Húha!
Nagyon izgatott.
- Mama! - Ne fuss! Jó.
Még tartogasd a hüledezést!
Naplementekor nagyon szép.
Lélegzetelállító innen a kilátás.
A szigettel és mindennel. Ez a kilátás.
- Do-san! - Igen?
Kérnél valakitől egy kapát és egy gumicsizmát?
Tessék?
- Mihez? - Meglátod.
- Menj! - Jó.
- Menjek én is? - Nem kell.
- Gyorsan! - Jó.
Nagyon jó itt.
Ez jó nagy. Lássuk!
Nem szabad hagyni.
- Choi néni! - Igen?
Nézzen arra! Nagyon szép innen a tenger!
Gyönyörű a fene!
A kilátást nem lehet megfőzni!
Butus.
Hú! Ez legalább egy hétig elég lesz.
Nem ezért hoztam ide.
Biztos elolvastad a kommentemet.
Tessék?
Hát…
Köszönöm!
Gyönyörű a tenger, nem?
De.
Még egy! Jó nagy.
Yeong-sil!
Mit látsz?
Egy párnak tűnő férfi és nő egy gyönyörű tengerparton állnak.
Do-san szerette volna, ha látod ezt, mama.
Igen.
Hálás vagyok.
Mama, nemrég megkérdezted, melyik tetszik jobban.
A 15 évvel ezelőtti Do-san vagy a mostani.
Igen.
Lehet, hogy nem ugyanaz a két ember?
Miről beszélsz?
Folyton furcsa érzésem támad.
Fura vagyok, nem?
De igen.
Tudod, hogy ez nonszensz.
És tetszik neked Do-san.
Igen.
Annyira kedvelem,
Mama!
Kicsit megijeszt.
Sok kérdésem van, de nem merem feltenni őket neki.
Kész! Jöjjenek!
- Jó! - Együnk!
- Menjünk, mama! - Jó.
- A valaha volt legfinomabb sült hasaalja! - Igen?
Nem tudja, hogy a környéken valamelyik bolt keres-e részmunkaidőst?
Körbenéztem, de nem volt sehol semmi kirakva.
Ki rak ki manapság hirdetéseket? Mindenki az álláskereső appot használja.
Álláskereső appot?
Nem tudja, mi az az app? Mobiltelefonos alkalmazás.
Hogy az!
Figyelj!
Szerintem rossz irányba fordultunk.
Rögtön jövök.
Véget ér az út.
BEHAJTANI TILOS ÚT VÉGE
Forduljunk vissza!
Mit nézel?
Sosem láttam ennyi csillagot az égen.
Én sem.
Jó, hogy eltévedtünk.
- Dal-mi! - Igen?
Kóboroljunk még kicsit?
Nem akarsz hazamenni?
Nem erről van szó.
Összevesztél a szüleiddel?
Nem.
Hogy veszhetnék össze velük?
Csak… Tudod.
Csak mi?
Csak…
nem vagyok jó fiuk.
Bűntudatom van, mert mindig csalódnak bennem.
Szerintem értelek.
Szeretnél fényesen ragyogni, mint a hold,
de úgy érzed, csak egy halovány kis csillag vagy. Ugye?
Igen.
- Dal-mi! - Igen?
Szigorúan véve ez nem volt jó analógia.
Azok távoli csillagok, a Hold pedig csak egy hold.
Bár a csillagok aprónak tűnnek,
a Holdnál jóval nagyobbak.
Tömegre és energiára is.
Ezért fikázzák mindig a mérnök szakosokat.
Igen.
Szerintem jó analógia.
Te az a csillag vagy, amelyik olyan kis aprónak tűnik.
Egy csillag,
ami sokkal nagyobb a holdnál.
Ne fuss el!
Idővel biztos a szüleid is rájönnek, mint én.
Dal-mi!
Igen?
Sajnálom.
Micsodát?
Csak…
hogy rossz irányba fordultam.
Őrület, mennyi csillag!
Az pedig hatalmas.
Tíz napra is elég lesz ez a sok kagyló!
Szerintem egy hónapra is.
Ne becsüld alá magad! Szerintem maximum egy hétre.
Hú!
- Mama, ez micsoda? - Mi?
Ja, hogy az! Részmunkaidős kisegítőt keresek.
Ezeket már senki nem nézi.
Felrakom neked az appra.
Nem kell.
Sokan továbbra sem tudják az ilyesmit használni.
Majd közülük veszek fel valakit.
ÁLLÁSKÖZVETÍTŐ
Do-san épségben hazaért?
Biztos.
- Szia! - Jó.
Tényleg nem hívott? Remélem, nem hazudsz.
Tényleg nem. Miért hazudnék neked?
Miért nem veszi fel?
- Te kis pernahajder! - Apa!
Mi bajod van neked?
Adtam pénzt a cégalapításhoz.
Szerinted azért adtam oda az összegürizett pénzemet,
hogy valami lány legyen a főnök?
- Sajnálom, apa! - Engedd el, drágám!
Mit művelsz? Ne hozz szégyent a fejemre!
Átvert a lány,
hogy ő lehessen a CEO?
Nem, apa. Sokkal alkalmasabb rá, mint én.
Én egy senki vagyok, apa.
Egy semmirekellő vagyok, blöffből alapítottam céget.
Sajnálom.
Nem vagy semmirekellő.
Te voltál a legfiatalabb
aranyérmes a matematikai diákolimpián!
Apa…
Csaltam aznap.
Sajnálom.
Micsoda?
Egy semmirekellő tettette magát zseninek.
Sajnálom, apa.
Mindig csak csalódást okozok, akármennyire erőlködöm,
akármennyire jól mennek a dolgok.
Nekem is nagyon nehéz volt, apa.
Sajnálom.
15. MATEMATIKAI DIÁKOLIMPIA ARANYÉREM: NAM DO-SAN
Apa jól van?
Dehogy!
De túlteszi magát rajta.
Ne aggódj!
Most jobban érzed magad?
Igen.
Mármint…
Igen, jobban érzem magam.
Sajnálom, hogy így érzek.
Másért tartozol bocsánatkéréssel,
nem emiatt.
Hogy valaki mástól kellett megtudnunk…
Nagyon fájdalmas.
Magánál a ténynél jobban fáj az,
hogy mástól kellett megtudnom.
Cheon-ho fontosabb neked, mint a saját szüleid?
Sajnálom.
Sajnálhatod is.
Szégyell valamit? Miért bújt el?
Azért vagy ilyen,
mert érzel valamit Dal-mi iránt?
Nem.
Én. Most mondtam.
- Így ülök… - Igen, mutasd meg!
- És? Mindkettőt? - …és kötök.
Miért tette?
Miért segített ekkora elánnal, akár hazugságok árán is?
Hát, ez…
Seo kisasszony, én…
Dal-mi!
De hova?
Miért? Megint követni fogsz? A mi randink.
Reklám. Valaki kirakott egy álláshirdetést!
Csak kérni kellett! Ne, hékás!
Magának meg mi baja?
Bocsánat, szorult helyzetben vagyok.
Ugyan! Én vagyok szorult helyzetben.
A látszat néha csal.
Pénzügyi nehézségeim adódtak.
Maga fiatal, még sok a lehetősége.
Hogy is hívják? Álláskereső app! Azt is használhatja.
Hála az égnek!
CHEONG-MYEONG BÜFÉ KISEGÍTŐT KERESEK.
INGYEN KAP CORN DOGOT. HÍVJA CHOI WON-DEOKOT!
Mama? Miért keres kisegítőt?
CHEONG-MYEONG BÜFÉ
Nem dolgozhatok az anyósommal.
Túl öreg vagyok ehhez.
De még mindig jobb, mint azt a barmot elviselni.
Jaj, de azért…
Nincs pofám odamenni hozzá.
És tetszik neked Do-san.
Igen. Olyan boldog vagyok, hogy…
Mama! Kicsit megijeszt.
Sok kérdésem van, de nem merem feltenni őket neki.
- Aggasztja valami? - Mi?
Nahát, mi járatban?
- Ezt hoztam vissza. - Micsodát?
Mondtam, hogy tartsd meg!
Tudja, hogy nem szeretek ilyet tenni.
Még korán van. Miért sóhajtozik ennyit?
Csak aggódom egy kicsit.
Dal-mi gyanakszik.
Micsoda? Mire?
Rád és Do-sanra is.
Mitévők legyünk?
Ja, igen, a levél!
Lehet, hogy meg kéne keresnem.
- Milyen levelet? - Tudod,
azért kereste Do-sant, hogy találkozhasson In-jae-vel.
Nem emlékszel
a régi szondzsui büfém előtt álló cseresznyefára?
Azt mondta, ott hagyta a levelét.
Meg kell keresnem, és odaadnom Do-sannak.
Ha megmutatja neki a levelet,
nem fog többé gyanakodni, nem?
Szondzsu messze van innen. Nem egyszerű.
Felejtse el!
Ha az expresszbusszal megyek, hipp-hopp megjárom.
De miért tenné ezt?
Így tehetek arról, hogy se Do-sannak, sem Dal-minak ne essen bántódása.
És velem mi lesz?
Mi lenne?
Nem akarom, hogy ezt tegye.
Ne hazudjon neki tovább!
- Miről beszélsz? - Kiszálltam.
Elmondom Dal-minak, hogy Do-san kamu,
és bocsánatot kérek tőle.
De a minap azt mondtad, hogy nem akarod, hogy csalódjon…
Igen.
De ez még kevésbé tetszik.
- Ji-pyeong! - Sajnálom, Choi néni.
Hazudtam önnek aznap.
Igazából…
érzek valamit Dal-mi iránt.
Szeretnék kérdezni valamit.
Hogy valaki mástól kellett megtudnunk… Nagyon fájdalmas.
DAL-MI
Nem teheted ezt.
- Miért nem? - Még kérdezed?
Tudod, hogy Dal-mi és Do-san boldogok egymással.
De én nem vagyok az!
Folyton rá gondolok,
akarom őt. Igazságtalan az egész.
Mi a fenét művelek?
Miért nem mondtad el már akkor?
Most már nem mondhatod el.
- Nem teheted ezt velük. - Miért nem?
Miért nem lehetek én az?
- Ji-pyeong! - Igaza van.
Ez helytelen. Nem szabadott volna, hogy ez az egész így történjen.
Bár sose találkoztunk volna!
Megvoltam egyedül is.
Megvolt mindenem!
Behálózott azzal, hogy Jófiúnak becézett.
A kíváncsiságom lett a végem.
Ostobán viselkedtem, mint annak idején!
Ji-pyeong!
- Jól vagy? - Igen.
- Menjünk! - Jó.
Esik az eső? Az időjárás-jelentés nem mondta.
Ugye?
Ki gondolta volna, hogy hirtelen elkezd szakadni az eső?
Átfutunk oda együtt?
Nem hagyhatom, hogy elázzon.
Menjünk! Futás!
- Menj már! - Gyere!
- Menj már! - Futás!
A fenébe!
Esik odakint?
Igen. Szakad az eső.
Mintha dézsából öntenék.
Az időjárás-jelentés nem mondta.
- Do-san hol van? - Hát…
Biztos nemsokára jön. Fagyoskodva, mint mi.
Elkérhetem az esernyőjét?
Most tényleg ezt csinálja?
Törölközzenek meg! Megfáznak.
- Ez azt jelentené… - Hogy benne van?
Ezt hazaviszem.
Halló!
Szia, Yong-san! Én vagyok az. Dal-mival vagytok?
Elment egy esernyővel.
- Hova ment? - A metróállomásra
ment ki eléd, hogy meg ne ázz.
Oké, köszi. Szia!
SAND BOX METRÓÁLLOMÁS
Ji-pyeong!
Sajnálom.
Én…
nagyon sajnálom.
Sajnálom, hogy dühös lettem.
Elmegyek Szondzsuba.
Megkeresem Dal-mi levelét,
és odaadom Do-sannak.
A Sand Box következik.
Az ajtók a jobb oldalon nyílnak.
CHEONG-MYEONG BÜFÉ
Uram!
Úgy látszik, ez a karma.
Mit tegyek?
Do-san!
Néha elgondolkozom.
Akkor tavasszal úgy tűnt, minden és mindenki otthagy.
A te leveleid nélkül
mit jelentett volna számomra az a tavasz?
Hulló virágok fölött
gyászoltam volna, nem élveztem volna ki
a rügyező virágokat.
Csak arra emlékeznék
abból a tavaszból, hogy elveszítettem azt, akit mindennél jobban szerettem…
DO-SAN
Ez miért van itt?
DO-SAN
…és még el sem búcsúzhattam tőle.
Köszönöm, hogy ott voltál nekem
azon a tavaszon!
Köszönöm a leveleidet!
Akkoriban elhittem, hogy létezel.
Most pedig szeretném azt hinni, hogy létezel, Do-san.
Hiányzol.
Azt hiszem, ideje,
hogy megkeresselek,
Nam Do-san.
Seo kisasszony!
Mit keres itt?
Ma véletlenül a nagymamám telefonját vittem el.
SAND BOX METRÓÁLLOMÁS
Mi? Ez nem az én telefonom.
De feltűnt egy fura üzenet
a telefonján.
Kíváncsiságból jöttem ide.
Honnan ismeri ezt a helyet?
Ismerte a nagymamámat,
mielőtt velem találkozott volna?
Ki maga valójában?
SAND BOX METRÓÁLLOMÁS
A sípszó után hagyjon üzenetet!
És Do-san kicsoda?
Han úr, kérem…
Mondjon valamit!
Szia, Dal-mi! Én vagyok az, Do-san.
Szia!
A mamád szólt a cseréről.
Csomószor hívtalak.
- Do-san! - Igen?
Tudod, van az a hely, ahol 15 éve a leveleket hagytuk.
Emlékszel rá?
Micsoda?
Mi ez a hely?
Dal-mi, ez…
Válaszolj a kérdésemre! Kérlek.
Dal-mi, hol…
Hol vagy? Odajövök.
Miért nem vagy képes válaszolni?
És miért Han úr van itt, és nem te?
Dal-mi!
Az…
Hát… Halló? Dal-mi!
Kérlek…
A hívott szám pillanatnyilag nem elérhető. A sípszó után hagyhat üzenetet.
Ez pénzbe kerülhet.
A szél
újra viharrá erősödött,
és megint felém közelít.
Jó móka volt?
Mondd azt, hogy nem igaz! Mondd, hogy te vagy az igazi Do-san!
Muszáj a sikerről szólnia az álmomnak? Nem szólhat egy emberről?
Nem azért tette, amit tett, mert megkértem rá.
Most, hogy tudom, hazugság minden, úgy érzem, én is az vagyok.
Neked hála vált a Samsan Tech azzá, ami.
Megjelennél úgy, mint akkor?
Te
voltál az álmom.
Felejts el mindent, amit eddig
tudtál rólam!
A feliratot fordította: Schmíz Gábor