ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Ви й з братом так повелися?
Сказали, що в нього не вийде?
-Братом? -Про що ти говориш?
Це не поспішні висновки.
Це аскгайринг.
«Аскгайринг»?
Акс… Що?
Що це таке?
Вони наймають не компанію.
Їм потрібні ваші інженери.
Щойно підпишете,
вашу команду розформують.
Розформують?
КОМПАНІЯ САМСАН ТЕХ ХТО: СО ДАЛЬ МІ
ХТО: НАМ ДО САН
Ну, ось і все.
Інших акціонерам напишемо листи.
Добре.
Ласкаво просимо до «2STO».
Охоче станемо його частиною.
2STO
АСКГАЙР
КУПІВЛЯ КОМПАНІЇ ЛИШЕ ЗАРАДИ ТАЛАНТІВ
СЕРІЯ 12
Бабусю, для відеодзвінка натискайте сюди.
Сан-Франциско відстає на 16 годин від нас, значить…
Не потрібно рахувати. Просто спитайте Йон Сіля.
Йон Сіль, котра година в Сан-Франциско?
Наразі в Сан-Франциско, США, шоста година вісім хвилин.
Зрозуміли?
От і розібралися. А тепер про ліки…
Ось ці від…
Та не варто мені їхати в США.
Не хвилюйся про неї. Треба їхати.
Я допомагатиму, доки тебе не буде.
Зроблю все, щоб зір не погіршився.
Тепер я ще більше хвилююся.
Це ж чому?
Мамо, це ж ваші пігулки?
Ось ці — від тиску, а ці — для рівня холестерину.
-Навпаки. -Що?
Ну, просто шрифт надто дрібний.
-Важко читати. -Що ти таке кажеш?
Що? Чому так дрібно написано?
Що гірше, вони й на вигляд однакові. Постійно їх плутаю.
І справді. Важко розрізнити.
Яка погода взимку в Сан-Франциско?
-Ти ж узяв зимовий одяг? -Так.
Думаю і її взяти.
А та дівчина поїде з тобою в Сан-Франциско?
Як її звати? Со Даль Мі?
Ну…
Так.
Ваші почуття взаємні?
Точно не знаю. Не можу спитати.
Але хочу це знати.
Певна, вона давала тобі знаки, але ти не помітив.
Ти часом довго думаєш.
Та ні, швидко. Усі друзі це кажуть.
Я твоя мати. Мене не обдуриш.
Пробач.
Тоді
можеш сказати, як зрозуміти той знак?
-Поясню в цифрах, щоб зрозумів. -Добре.
-Скоро твій День народження. -Так.
Якщо пам'ятатиме про нього,
-твої шанси — 30 відсотків. -30 відсотків.
Захоче зустрітися цього дня — 50.
П'ятдесят?
Але я ж не зможу. Я завжди святкую з Йон Саном та Чул Саном.
Якщо й цього року так зробиш — ти мені не син.
Пробач.
Якщо вона в той день буде дуже-дуже гарною,
шанси — 70 відсотків.
70 відсотків.
Але вона щодня гарна.
Як дізнатися, що гарніша?
-Щодня гарна? -Так, так і є.
Кожнісінького дня.
Щохвилини й щосекунди.
Не думала, що цей день настане.
Далі сам впораєшся.
І чому ти раніше не розповідала? Тепер я все розумію.
До Сане, не спиш?
Це вона?
Так.
Не сплю. Ще рано спати.
У будні я лягаю десь о 22:30. На вихідні…
Ану видали.
-Серйозно? -Так.
Зніми куртку.
Добре.
Треба їй знати, коли ти йдеш спати.
Вона хоче, щоб ти подзвонив!
Зараз же й подзвони.
Добре.
Боже, тобі ще вчитися й вчитися.
-То не спиш? -Ні. Що таке?
Перевір пошту.
Пошту?
Я сортувала пігулки бабусі й не могла їх розрізнити.
Зрозуміло.
І мені стало цікаво, чи «НунҐіл» може допомогти розрізнити ліки.
Думаєш, такі послуги можна надавати геть усім?
Так. Тепер у нас нема обмежень на авдиторію.
Боже, і чому я не подумав про це раніше? Це ж стільки користувачів.
Скажи?
І модель прибутку буде.
То що, створиш таке?
Так. Створю.
Потрібні відео з пігулками,
база даних з їх назвами
та онтологія про них.
Онтологія?
Онтологія — це, наприклад,
опис ліків у формі, яку зрозуміє комп'ютер.
Та не думаю, що «2STO» сподобається ця ідея.
Сподобається.
А якщо ні, переконаємо.
Я вже склала проєкт пропозиції.
Уже?
Боже, оце ти швидка. Дуже швидка.
Я така вдячна «2STO».
Тепер можна не думати про гроші й просто вести бізнес.
Яке ж це щастя.
Це точно.
Чула, у Штатах усі на авто.
Може, купити там автомобілі?
Нема сенсу обом купувати.
Я куплю й возитиму нас.
Стоп. Чи так буде незручно?
Ні. Це було б чудово.
Що ж з рахунком на покупку будинку?
Його призупинять, коли я виїду?
Я ж уже шість років туди платила.
Ти заснув?
Ні. Я ще не сплю.
Пам'ятаєш м'ячик, підписаний Пак Чан Хо?
-Так. -Знаєш, чому я його тобі віддав?
Даль мі.
Ти заснула?
Мене раніше бентежило…
слово «мрія» на ньому.
Мамо, я з вами.
І не думай. Тільки заважати будеш, сиди тут…
Слухай.
Чого так вдяглася?
Подумала, що вдягну все-все.
-Бувайте. -Бувай.
Мамо.
«Мамо»? Ти назвала мене «мамою»?
Не «матір'ю»?
Мати, ти догори ногами вдягнула.
Що саме?
Маску.
А я й думала, що в носа тисне.
Ану дай вирівняти. Повернися.
Боже. Ось так.
-Якось соромно. -Не розмовляй.
-Бувайте. -Бувай.
Боже, чому ж це так важко?
-О, До Сан. -Оце збіг.
Збіг?
Тут є хороший клас з розмовної англійської,
от і прийшов більше дізнатися. Це справді збіг.
Тут десь є такий клас?
Схоже на те.
Зрозуміло. Не знала.
Хочеш туди записатися?
Так, думав про це.
Це ж у понеділок у тебе День народження?
Тридцять відсотків.
Що?
Нічого. Так, саме так.
-Що будеш робити? -Та нічого такого.
Нічого? На День народження? Це неправильно.
Може, зустрінемося?
Звісно.
П'ятдесят.
-Ти йдеш? -Так.
ОСОБЛИВА АКЦІЯ ВАНІЛЬНУ ЛАТЕ З ЛЬОДОМ 2 ЗА 1
-Я ванільний лате з льодом. -Я теж. Він найкращий.
Ось. Два ванільних лате з льодом.
Дякую.
Що таке?
Чому ви взяли дві кави?
Ви ж тут одна.
Продавали 2 за 1.
-Думала комусь віддати. -Тоді віддайте мені.
Дякую.
-Ви ж любите американо з льодом. -А ця на халяву.
-Даль Мі, американо з льодом? -Так.
-Один американо з льодом. -Зараз.
Вам ніхто не казав, що часом довго думаєте?
Кілька днів тому мама так і сказала.
-Ой, гусяча шкіра. -Боже, оце так.
У на цій руці теж?
Я захворів?
Двоє закоханих вилупків.
Пані Юн, може, відтепер будемо спілкуватися лише англійською?
-Що? -У Кремнієвій долині
говорять лише англійською.
Чудова ідея. Можна буде потренуватися.
До того ж у вас чудова англійська вимова.
А мені з цього яка користь буде?
Не хочу.
До речі, уже були якісь звістки від «2STO»?
Ні, наче ні. А що?
Пусте. Не зважайте.
Ну, ви йдіть поки, я наздожену.
-Що? -Ходімо.
Я надіслала проєкт оголошення про роботу. Бачили?
-Як прийду в офіс, погляну. -Доброго ранку.
Він був добрим, доки ми не зустрілися.
Вітаю.
Чула, «2STO» купили вас за хорошу ціну.
Дякую.
А ти й не привітаєш?
Сама знаєш, я не кажу те, у що не вірю.
Як на мене, вітати нема з чим.
-Заздриш? -Даю пораду.
Невже? А як на мене, заздриш.
Наполягаєш, що я зробила неправильний вибір.
Думаєш, мене цікавить те, що було 15 років тому?
Так. Навіть викрала мою історію 15-річної давності.
Добре, ну вибач.
Поверну тобі твою прецінну історію.
Але коли ти вже припиниш діставати мене тим, що було бозна-коли?
Не озирайся в минуле — це сповільнює.
Тут встигаєш, коли лиш уперед дивишся.
Досі думаєш, що заздрю?
Так.
Якби не заздрила, то не підвищувала б голос.
Ну що ж. Ще зрозумієш, була це заздрість чи порада.
Тобто?
Вітаю, пані Со.
Бачу, з пані Вон розмовляєте.
Так. А що таке?
А ви, вилупки, сьогодні такі нерозлучні.
Невже зійшлися знову?
Відсотків десь на 50.
Який спокійний.
А через пана Хана не хвилюєтеся?
Так. Є таке, хвилююся.
Хоча так, якщо ви переїдете до США, то все саме собою вирішиться.
Це тому пан Хан нас зупиняв?
А він зупиняв?
Прибіг до нас і казав, що щось не так з контрактом.
Що саме?
Сказав, це аскгайр і треба все зупинити,
а пан Кім розлютився.
Навіть забрав телефон у пана Хана й накричав.
Ви не знали?
-Що там таке? -Це ж треба таке.
-Боже. -Вони й не подумали?
-Привіт. -Привіт.
Привіт.
Що таке?
-До Сане. -Що?
-Пане Хан, у «Самсан Тех» лихо. -Що таке?
Алекс звільнив пані Со й дизайнерку.
У Кремнієву долину забере лиш розробників.
Це ж шахрайство.
Ви казали, що заберете всіх.
А в контракті цього нема.
Ви ж мені самі сказали, що заберете всіх.
Слова влади не мають.
Мені дуже прикро.
Я вмовляв керівництво, як міг,
але нічого не міг удіяти.
Але пані Со та пані Юн — основні творці «НунҐіл».
«НунҐіл» більше не потрібні покращення, усе буде добре.
Мене дуже зацікавила технологія «Самсан Тех».
Яка точність розпізнавання людей?
Обидві хвалили розмір та технологію розпізнавання.
Тест в однакових умовах
покаже, хто кращий.
Пригадую, ви
на Демо-дні ставили лиш технічні питання.
Не питали про наш сервіс чи наше бачення.
Ви справді хочете далі працювати з «НунҐіл»?
Ну, про це я теж поговорю з керівництвом.
Пан Хан мав рацію.
Ви справді найняли нашу компанію лише заради розробників?
Послухайте.
Є й позитивний бік.
Ви уклали хорошу угоду й заробили.
Ще й отримаєте досвід роботи в Кремнієвій долині.
Подумайте раціонально, це ж добре.
Даль Мі.
Я скасовую контракт.
Добре все обдумайте.
Такі речі не можна вирішувати на емоціях.
І ви вже підписали контракт, хіба ні?
Ми повернемо всі ваші гроші. Скасуємо контракт.
Боже.
Я-то не проти,
але згідно з контрактом ви будете змушені платити штраф.
І який?
Подвійну ціну за поглинання.
Подвійну?
Шість мільярдів?
УМОВИ ПРАЦІ
Там усе погано.
Проблеми одразу після злиття.
А що з розробниками?
Вони поїдуть до Кремнієвої долини.
Решту вигнали.
Нам До Сан хоче відмовитися, та штраф вдвічі більший за ціну.
Ви мали рацію, пані Вон.
Не було чого святкування злиття.
І що? Тут є чого радіти?
Що? Ні.
До речі, про розробників, треба найняти когось.
Нам потрібен хороший бухгалтер.
І стратегічний планувальник.
Ось і ви. А я вам телефоную.
-Ви розпускаєте «Самсан Тех»? -Так.
-Заб'єте на «НунҐіл»? -Так.
Непотрібних сервісів і працівників у нас не буде.
І що вони на це?
Я не хочу сваритися чи щось таке, але вони не слухають.
Наполягають на скасуванні контракту. Занадто емоційні.
Контракт уже підписано.
Їм запізно передумувати.
Так, я це знаю.
Цього разу я терпів.
Але якщо так буде й далі,
їм самим же буде гірше. Розумієте?
Тож прошу, допоможіть їм усе зрозуміти.
Ви ж їхній ментор.
До зустрічі.
Ти сказав, що пан Хан помиляється.
Ти казав, що він бреше. І от що сталося!
Усе сталося, як він казав.
Тобто? Про що ви?
Чому ви це зробили?
Через пана Хана.
-Якого? -Він завжди гнав на нас!
«Це не спрацює. Те не досить хороше». Постійно принижував.
Скільки ще ми мали його слухати?
Він що, бог?
Він наш ментор!
Може, тобі він і подобається.
Але ти не уявляєш, що це за людина.
Цей вилупок…
убив мого брата.
Усе було, як з нами,
нарікав на все, що робила компанія брата,
відігнав усіх інвесторів.
Фінанси скінчилися, компанію закрили.
А брат…
Зараз він те саме робить. Відганяє наших інвесторів.
Не слухайте його, бо закінчите, як брат.
Це пан Хан.
Пане Хан.
Що це все…
означає?
Я висловив думку як інвестор.
Якщо здалося, що нарікав,
то дуже шкода.
«Дуже шкода»?
-Він помер. Не смійте так казати! -Кім Йон Сан!
Якби я не вказав на проблеми у бізнесі твого брата,
то постраждали б його колеги з ОТ.
Я мушу казати важку правду.
Така моя робота.
Важку правду?
Тоді поясніть нашу ситуацію.
Вперед, відкиньте емоції й кажіть правду, яка б вона не була.
Контракт уже підписано. Нема сенсу когось звинувачувати.
Самі винні, що уважно не прочитали контракт.
Просто змиріться.
Чому…
так сталося?
«2STO» заплатив вам три мільйони вон
не за потенційний прибуток від «НунҐіл», а за точність рішення.
-Годі. -Саме тому вас і звільняють.
Годі, сказав!
А решта залишається.
Навіщо ви це сказали? Хочете зробити на зло, образити?
Якщо ображаєшся, не варто було починати бізнес.
Пані Юн, є якийсь спосіб
скасувати контракт і не платити штраф?
Можна подати позов,
але це довгий процес.
Мені шкода.
Треба було послухати пана Хана.
Мені дуже шкода.
САМСАН ТЕХ
Сама по собі угода дуже хороша.
Якби команду не звільнили,
то умови були б чудові.
Забудь про «НунҐіл».
Навіть якби цього не сталося,
ви довго не потрималися б.
Пусти свою чудову технологію на щось більш прибуткове.
Як дбаєш, так і маєш.
Спершу зароби, а потім з грошима роби, що хочеш…
Допоможіть нам.
Чорт.
Спочатку побив, а тепер просиш щось?
Ти чим узагалі думаєш?
Хоча ні, пані Чой…
просила вам не розповідати…
Та кажи вже.
Я створив «НунҐіл»…
щоб допомогти бабусі Даль Мі.
У неї погіршується зір.
Скоро вона осліпне.
Прошу, допоможіть.
КОРН-ДОГИ ЧОН МЬОН
Скільки ми продали?
Дивно. Не може ж бути 34 мільйони?
Хвилину тому казала, що 1900 вон.
Тепер хоч більше вийшло.
Віднеси каністри з маслом до пішохідного переходу. Я порахую.
Добре, мамо.
Та де ж воно є?
ЧЕК
Йон Сіль, можеш прочитати?
Звісно, секунду.
Більше користувачів — вища ціна.
Один корн-дог Чон Мьон, 1000 вон.
Корн-дог з картоплею, 1500 вон.
Добре.
А що?
-Думаєте, не вийде? -Таке майбутнє ніколи не настане.
Два корн-доги з сиром, 3000 вон.
Корн-дог з картоплею, 1500 вон.
Чудово.
Готово.
Молодець, Йон Сіль.
Поглянемо.
Що?
Що ти тут робиш о такій порі?
-Уже зачинені? -Так, звісно.
А що в тебе з обличчям?
Хтось побив?
Не зовсім. Трохи посварився.
І побився?
Це ж який виродок підняв руку на такого хорошого хлопчика?
Тоді я був винен.
Не думаю, що ти, хороший хлопчику.
Не називайте мене так.
Ніякий я не хороший.
Тобто?
Ти найдобріший з моїх знайомих.
Зовсім ні.
Не хороший я.
Пані Чой, ви геть мене не знаєте.
Хлопчику.
Я покидьок, який грубіянить та ображає інших.
Вдавав, що найрозумніший у світі,
а насправді просто круглий дурень.
І ніякий не хороший.
Джи Пьоне.
Що таке?
Що сталося?
Пані Чой.
Що таке?
Що сталося?
Що ж таке вже сталося?
Пробачте, пані Чой.
Мені так шкода.
Пані Чой.
Усе гаразд.
Пані Чой, мені так шкода. Пані Чой.
Ну все, усе.
КАВ'ЯРНЯ САНД БОКСУ
Чому ти досі тут?
Задумався про всяке.
Кав'ярня вже не працює.
Хочеш? Я ще не пив.
Ванільне лате з льодом? Поділимо.
Що?
А, добре.
Хочеш скасувати контракт, навіть якщо доведеться судитися?
-Так. -Чому?
Це ж для тебе чудова можливість.
Ти мріяв про Кремнієву долину.
Але не хочу йти туди без вас.
А як ти?
Не хочеш подавати позов?
Ні. Я колись працювала юристкою.
Судові процеси довгі й складні.
Боротися будемо довго й багато, без гарантій.
Я ненавиділа таку роботу, тому й пішла сюди.
І не повернуся.
Тобі хіба не сумно?
От я зараз злюся.
Я теж.
Ночами не сплю через це.
Але сонною я буду лише кілька місяців.
А на суди ходитиму роками.
А, ви… пане Хан.
Треба було поговорити з вашою бабусею,
от я й зайшов.
Що у вас з обличчям?
Просто впав.
Щось не схоже.
Ну…
Мені дуже прикро.
Я не мав казати тих речей.
Ні. Ми мали це почути.
Пане Хан.
Що?
Не голодні?
І скільки?
-20 тисяч вон. -20 тисяч?
-Смакота. -Бувай.
-Дякую. -Бувай.
Знову ми їмо локшину.
Тільки вони працювали.
-Може, замовити свинячих хрящів? -Та не треба.
Пане Хан.
Так?
Що нам тепер робити?
Що ви хочете почути?
Хочу фактів.
Не майбутнього з надій та мрій,
які не збудуться.
Хочу реальності.
Хочу почути чесну й неупереджену думку.
Ну…
Забагато питань?
Зовсім ні. Просто думаю, що можете й не витримати.
І мені шкода вас.
Пане Хан.
Ви все кажете, що вам шкода.
Але я ніколи не думала, що ви казали забагато поганого.
Ви мене не образили. Жодного разу.
-Взагалі? -Жодного разу.
Чи двічі.
Або тричі.
Добре, було образливо, але менш ніж десять разів.
Але потім я це все приймала.
Знала, що слабка.
Ви така стійка, пані Со.
Так, я стійка.
Тому розповідайте.
Що нам робити?
Зараз ви ніяк не можете перемогти «2STO».
Вони значно більші, а контракт уже чинний.
То що нам робити?
Кажуть, якщо не можеш здолати, приєднайся.
Так і зробіть.
-Дякую. -Наступний.
-Привіт. -Привіт.
-Як тебе звати? -Це Нам До Сан.
Нам До Сан?
У якому ти класі?
Мав бути в середній школі,
але він уже в університеті. Пропустив.
Старші класи?
Здобув золото на математичній олімпіаді.
Наймолодший такий.
Ого. То ти геній?
Математичний геній і бейсбольний.
Точно. Молодець.
Розумний хлопчина.
ІДИ ЗА МРІЄЮ
Про що мрієш?
Хочу разом з друзями…
Медаль Фідса й Нобеля.
Хочу отримати медаль Фідса і Нобелівську премію.
Тату, а що таке медаль Фідса?
Та є така.
Одну хвильку.
Можна подивитися?
-Можна зробити фото? -Звісно. Ходіть сюди.
Слухай, малий.
Дивись.
«Іди за мрією».
Своєю мрією.
Добре. Так і зроблю.
До Сане, дивись у камеру. Підніми м'яч. Так.
-Ага. -Один, два…
Стисни кулак. Нам До Сане, ти зможеш!
Нам До Сане, ти зможеш!
ІДИ ЗА МРІЄЮ
Пам'ятаєш м'ячик, підписаний Пак Чан Хо?
Знаєш, чому я його тобі віддав?
Даль Мі.
Ти заснула?
Мене раніше бентежило…
слово «мрія» на ньому.
Я довго не знав, чого хочу.
Але…
коли вперше тебе побачив,
то знайшов свою мрію.
Дякую тобі за неї.
ІДИ ЗА МРІЄЮ
ПОСІБНИК З СУДОВИХ ПОЗОВІВ ДЛЯ СТАРТАПЕРІВ
БІЛЬШЕ ДІЗНАЙТЕСЯ ПРО ІНВЕСТОРІВ
ІДИ ЗА МРІЄЮ
Даль Мі, а ти що тут робиш?
До Сане, що з обличчям?
Ну… упав.
Ти теж?
Тобто «теж»?
Не зважай.
То ви побилися.
То чому ти тут?
У тебе ж День народження. Забув?
Ой…
З голови вилетіло.
І не дивно.
Багато чого за останні дні сталося.
Даль Мі.
Нічого не бійся. Я шукав інформацію вночі.
У книзі «Посібник з судових позовів для стартаперів»
була ситуація, схожа на нашу.
Ось. У «Рона Тех» ситуація дуже схожа на нашу.
Одразу ж після поглинання…
Ого, чудова погода.
І справді.
Одразу після поглинання
повірений корпорації прийшов на нараду й звільнив інших.
-Це в Америці, але все одно. -Наступна зупинка — «Санд Бокс».
Не будемо виходити.
А як же робота?
У тебе День народження. Ми хотіли зустрітися.
До проблем з «2STO». Тепер інша ситуація.
Решта ж чекатимуть.
Ніхто сьогодні не прийде.
-Усміхайся. -Що?
СТУДІЯ ДЖАКДУ
-Привіт. -О, здоров.
Вітаю.
Це вперше я заробив на своїх акціях.
Дякую, але щось у мене настрій не святковий.
А ти велика людина.
Зірвав джекпот, три мільярди вон, а спокійний!
Наче й виграли,
а коли сплатили борги, податки,
та зарплати на три роки, то мало що лишилося.
То ви весь час були в боргах?
То що, як можу допомогти? Тільки скажи.
Ну…
Можна її позичити?
-Її? -Так.
ГОТЕЛЬ «ҐРАНД СТАР»
Чому ми сюди прийшли?
Тут має бути хороший французький ресторан.
Я зарезервувала місця. Ходімо.
Ми ще не їли в такому закладі.
Є таке. Круто.
То от. Та американська справа…
Вони залучили медіа. Може, і нам так зробити?
Журналіста, який хвалив «НунҐіл».
Як його звали? Чой…
До Сане.
Коли ти зрозумів, що добре кодуєш?
Що?
Думаю, мені було 13.
А, журналіст Чой Ян Вон. Так його звали.
Як дізнався, що добре вийшло?
Ну… Ми розгадували лабіринт.
Інші діти шукали вихід, а я зробив алгоритм.
Як 13-річна дитина так змогла?
Кодувати мені було найзручніше.
І алгоритми давалися легко.
Але зараз, Даль Мі, треба думати про злиття.
Як часто народжуються такі генії, як ти?
Один на 100 тисяч?
Даль Мі.
І які шанси, що такого генія визнає
хтось такий розумний, як Алекс?
Один на десять мільйонів?
Це ж майже неможливо.
Більшість геніїв шансу не мають, про них не знають.
Ти з небагатьох визнаних.
Це ж важче, ніж виграти в лотереї.
Не втрать цей шанс.
Шанс?
Шанс, що двоє зустрінуться — такий же.
Завжди майже неймовірний.
А ще я можу лише кодувати.
У мові геть нічого не тямлю. Метафор не розумію.
Нуль у мистецтві, музиці, спорті.
Не розрізню десертну виделку і салатну.
Я не геній.
Я довбень.
Розумієш?
До Сане.
Цей заклад пригнічує. Почекаю надворі.
До Сане, ти не розумієш, що я хочу сказати?
Ні. Я все розумію.
А що б ти зробила?
Покинула б нас? І «НунҐіл»?
Так. Покинула б.
Якби була такою розумною, як ти.
А я не хочу.
Мені й тут добре. Більшого не хочу.
Бути в «Санд Боксі» чи спекотній квартирі на даху. Ось і все.
Агов!
Тепер я почуваюся жалюгідною.
Просто їдь туди!
Мене принизили.
І це повне дно.
Тебе визнав топовий бізнесмен, а мене — ні.
Ти йому потрібен, а я — ні.
Тепер довелося й самій це сказати.
А я ж не хотіла.
Тому й хотіла мирно й красиво все припинити.
Міг би й підіграти.
Даль Мі, прошу, послухай.
До Сане.
Ти не До Сан з листів.
А я — не твоя мрія.
Ти хочеш порвати зі мною?
Годі вже бути дурними й триматися за ілюзії.
Час прийняти правду.
Ми ж уже не діти.
Не можна ж вічно гнатися за мрією.
Мені час.
Це ж День народження.
Знаю.
Ти для цього й прийшла?
Так.
Так і планувала?
І планувала все це сказати?
Так.
НЕ ПЛАЧ ЗА МНОЮ
САМСАН ТЕХ
-Агов! -Що?
Агов.
Йон Сане, ти як?
Та все гаразд.
От же ж дурень.
Навіщо тобі помирати через таке?
Що б я робив, якби ти помер?
Не помирай, заради мене!
Тільки не ти!
Що ти таке мелеш? Я не збирався помирати.
Навіщо?
Що? Тоді чому…
Я каву впустив. От і дивився вниз.
Щось сталося?
То ви порвали?
Пробач. Ти, мабуть, тепер мене ненавидиш.
Не перегинай.
Ти не винен.
Йон Сане.
Коли ти звільнився й пішов сюди,
то сказав, що тобі набридло,
що ти маленький гвинтик.
Тому ж звільнився.
А тепер ми знову станемо гвинтиками.
Я знаю.
То гроші й кар'єра важливіші?
Що готовий передумати?
Думаєш, я хочу до «2STO»
через гроші й кар'єру?
Тоді чому?
До Сане. Я не хочу, щоб той вилупок запам'ятав нас як невдах.
Вилупок? Ти про пана Хана?
Пам'ятаєш, що він сказав тоді давно?
З усіх стартапів, у які я не інвестував,
жоден,
жоден не вистрілив.
Не хочу порушувати свій рекорд.
А в цьому згаданому рекорді
і мій брат.
І ось тоді я
все для себе вирішив.
ХОЧУ ПОМСТИТИСЯ
Вступити в «Санд Бокс», до пана Хана.
І розмазати його особистий рекорд,
яким він так пишається.
І ось настала
ця мить.
Справа не в грошах.
Справа в браті.
Зрозумій, До Сане.
Він не має запам'ятати нас невдахами.
Добре?
Пані Вон побажала відійти від посади, усі згодні?
-Так. -Так, згодні.
Тоді всі згодні й ніхто не має заперечень.
Заходьте.
Пані Вон. Чому ви тут?
Маю дещо розповісти.
Боже.
Рано ти прокинулася.
Чи всю ніч не спала?
Бабусю.
Ви ж казали, що я космея?
Так.
Настає осінь.
А я в'яну, так і не розквітнувши.
Даль Мі.
Чи розквітну наступного року?
Офіс можна віддати розробникам.
Що ви тут робите?
А ви не чули? Наймаємо нових людей.
І забираєте цей офіс?
-Так. -Хоч почекайте, коли виїдемо.
Ми ж досі тут.
Геть. Забирайтеся.
Дайте нам спокій.
Мабуть, це й усе.
Пані Юн.
Можемо ми підтримувати зв'язок?
Не знаю. Не розумію, навіщо.
І справді.
Щасти вам.
І тобі.
І вам.
Це ви забрали групове фото?
Ні.
А коли пані Со прийде забирати речі?
О, вітаю.
Чула, це ви дівчина на гойдалці.
Як ви дізналися?
Пані Вон розповіла.
Що це не вона дівчинка з лого,
а ви.
Справді?
То це ви попросили батька насипати пісок під гойдалкою?
Це теж сестра розповіла?
Ні, це вже мені сказав
особисто ваш батько.
Мій батько?
Чомусь ця історія мені дуже сподобалася.
Настільки, що я й відкрила це місце.
Даль Мі.
Він хотів навчити свою доньку гойдатися
і не хотів, щоб їй було боляче.
Моє серце відгукнулося на цю ідею.
А потім виявилося,
що передати цю ідею важче, ніж я думала.
Пані Со, ви ж любите смажену курку?
Так, дуже люблю.
Звідки ви знаєте?
Того дня
він розповів про це на прощання.
Ой, пані Юн.
Не знаєте, тут десь поряд продають курку?
Він домовився про контракт
і, мабуть, хотів купити вам хорошої смаженої курки.
Слухай.
Ти там плачеш? І мені стає сумно.
Я не плачу. Просто… курки.
Хочу смаженої курки.
Залюбки. Я й «Коли» куплю.
Це ж дешева їжа, таке я можу купити.
Проси, коли захочеш.
Дякую,
що розповіли. Це для мене важливо.
САМСАН ТЕХ ГЕНДИРЕКТОРКА СО ДАЛЬ МІ
Пані Юн, вам і досі погано спиться?
Надсилаю вам своє відео. Сподіваюся, воно допоможе.
Дивіться, коли не спиться.
Привіт, пані Юн.
Зазвичай я легше засинаю, коли перераховую ці цифри.
Сподіваюся, вам цей спосіб теж допоможе.
Число пі — це
3,1415
9265
-9265 -Що це?
7932
384…
ДОСТУПНІ РОБОТИ ЗА ФАХОМ
РОЗРОБНИКИ ТА ДОСВІДЧЕНІ МЕНЕДЖЕРИ ЗІ СТРАТЕГІЧНОГО ПЛАНУВАННЯ
КОМПАНІЯ ІН ЧЖЕ
МЕНЕДЖЕР ЗІ СТРАТЕГІЧНОГО ПЛАНУВАННЯ ВИМОГИ
Так, я стійка.
Тому розповідайте.
Що нам робити?
Якщо не можеш здолати, приєднайся.
Так і зробіть.
2STO
Перепрошую, що тоді так відреагували.
То тепер ми команда?
Так.
Заждіть.
Я хотів би попросити вас про послугу.
Ви сьогодні такий не перший.
Заходьте.
Сідайте.
Певен, ви прийшли просити про те саме.
Про «НунҐіл», так?
Так.
Які програми використовували раніше?
-Ще є питання? -Як ви зазвичай…
2384
626
4338
8979
138…
4236
6483…
Бажаєте щось випити?
Ну…
Можна ванільне лате з льодом?
На жаль, у нас такого нема.
Справді нема?
Дурне питання. Звісно ж, нема.
Тоді я буду просто сік.
-Дякую. -Дякую.
Що скажете?
З розробниками вирішила, а от з менеджером зі стратегічного планування ні.
Подати нове оголошення?
Так і зроби.
Вітаю. Я Со Даль Мі.
Що ти тут робиш?
СО ДАЛЬ МІ
Прийшла на співбесіду.
Що ти в біса надумала?
Хочу створити «Компанії Ін Чже» стратегічний план.
Пані Вон Ін Чже.
Пані Вон?
Серйозно?
Тоді спершу скажіть,
чому хочете працювати зі мною.
Добре.
ОСОБЛИВА ПОДЯКА ПАК ЧАН ХО
Мені час.
Це ж День народження.
Знаю.
Ти для цього й прийшла?
Так.
Так і планувала?
І планувала все це сказати?
Так.
До Санові.
Ти колись блукав навмисно?
Сьогодні я блукала навмисно.
Ти намокав під дощем, хоч під рукою й була парасолька?
Я от сьогодні так зробила.
День був дуже спекотний,
та дощ мене повністю освіжив.
Так я гуляла хвилин тридцять,
дощ припинився,
і потім я споглядала неймовірно красивий краєвид.
Я побачила здоровенну веселку.
Здавалося, якщо я загадаю їй бажання, вона його обов'язково виконає.
Аж раптом мене осяяло:
Як же добре поблукати десь час від часу.
І як круто
час від часу відчалити кудись без мапи.
Я змінилася за ці три роки.
Я зможу.
Бачили блог Чул Сана?
Іноді там буває й До Сан.
Три роки — купа часу. Стосунки за цей час змінюються.
І я. Багато часу минуло, мандрівка довга.
На зустріч з Даль Мі треба ваш дозвіл, директоре Хан?
Думаю, маю право на неї.
У системі програма-вимагач.
Це я. До Сан.
Переклад субтитрів: Павло Лавринюк