ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
СЕРІЯ 14
Даль Мі.
Тобто, пані Со. Що сталося?
Хакерська атака?
Уже все гаразд.
Ми знайшли ключ розшифрування й відновили файли.
Як?
До Сан прийшов.
І Чул Сан, Са Ха та Йон Сан теж.
Усі прийшли допомогти.
То вже все вирішили?
Так.
От і добре.
З вами все гаразд?
Мене вже про це понад сотню разів питали.
То що,
усе гаразд?
Так, усе гаразд.
Як гора з пліч.
Просто…
Мені так соромно.
Чому? Навіть на Пентагон хакери нападають.
Не пощастило.
Ні.
Це погане виправдання.
Мені соромно за себе.
Треба було робити резервні копії перед демонстрацією.
А коли проблема виникла, я не знала, що робити.
Мені не можна бути слабкою.
І чому все сталося саме зараз?
І чому він прийшов саме зараз?
Ви ж мене розумієте?
Зазвичай я не така слабка.
Ви ніколи не були слабкою.
Чому в нього відпустка саме зараз?
Коли я в найгіршій ситуації з усіх?
Міг би просто підказати, що робити.
Так принизливо вийшло.
Я навіть виплакати все це не маю права.
Прошу, нікому не кажіть, що я плакала.
І ви теж нічого не бачили.
Не хочу, щоб хтось це бачив.
-Пані Со! -Пані Со!
Її нема?
Пішла додому після робочої ночі?
Вставайте. Не вдартеся.
Лишайтеся тут, доки не заспокоїтеся.
Замкніть двері.
Пане Хан.
Дякую вам, як завжди.
Треба поговорити.
Нема мені про що з вами говорити.
Ти ж зараз ідеш до пані Со?
Якщо так, не приходь сьогодні.
На зустріч з Даль Мі треба ваш дозвіл, директоре Хан?
Так.
І яке у вас на це право?
Таке право точно є.
-Тільки не кажіть… -Саме так.
Три роки — купа часу. Стосунки за цей час
змінюються.
Що я наробив?
ДИРЕКТОР ХАН ДЖИ ПЬОН
Алло?
Я щойно зустрів біля ліфта пана Нама.
Наговорив дурниць, щоб він не прийшов,
можливо, він міг не те про нас подумати.
Перепрошую.
Ні, усе гаразд.
Ви зможете його наздогнати.
Не варто. Усе одно він повернеться до Штатів.
До того ж
наші стосунки скінчилися три роки тому.
Дякую, що сказали.
Ну, бувайте.
Так.
Усе правильно зробила.
ДО САН
Цілих три роки
я намагався тебе забути на іншій частині світу.
ВИМКНУТИ ЖИВЛЕННЯ
А ти лише за три секунди
зруйнувала весь цей час і дистанцію.
ДАЛЬ МІ
Абонент знаходиться поза зоною досяжності.
Будь ласка, залиште повідомлення після гудка.
…вщент.
НАМ ДО САНУ
ІДИ ЗА МРІЄЮ
І ще одне.
Ось підписаний м'яч.
Точно.
«Іди за мрією».
Мило.
ІДИ ЗА МРІЄЮ
Час не лікує
усі рани.
ПРОМОВА ДЛЯ ЛІФТУ
КОРОТКА НАТХНЕННА ПРОМОВА, ЯКУ ПРОГОЛОШУЮТЬ ЗА ЧАС ПОЇЗДКИ У ЛІФТІ
СЕРІЯ 14
Я й не думав, що ми сюди повернемося.
Лише на певний час.
Як створимо компанію, поїдемо в Каннам чи Йойдо.
Згоден.
Якщо інвестори подумають, що це наш офіс, розчаруються.
Може, забити на тих, хто судить людей за офісом?
Оце ти даєш. Хоч раз сказав щось мудре.
-Хто буде гендиректором? -А хто?
Ти.
Не хочу. Намучився за останні три роки.
Якщо хтось хоче ним стати, прошу.
-Не хочу. -І я не хочу.
Камінь-ножиці-папір.
-Хто програє — гендиректор? -Ні, хто виграє.
-Кращий? -Усе, кінець.
Так нечесно. Камінь-ножиці…
Пане гендиректоре, що нам робити?
А що нам робити?
-Створити компанію. -Ага.
Може, знову піти на хакатон?
Та не мели дурниць.
Я аж сахнувся.
Ми вже занадто круті.
Не тільки були номер один у «Санд Боксі»,
а ще й три роки в «2STO» працювали.
Може, зробимо рекламу для інвесторів?
Треба дати на ринку сигнал,
що ми не в «2STO» й почали бізнес у Кореї.
Так. Реклама — це важливо.
Але як це зробити?
Хлопці, може, поговоримо з Чон Хо?
СТУДІЯ ДЖАКДУ ГЕНДИРЕКТОР НАМ ЧОН ХО
Усміхайтеся.
Широко-широко. Дивіться на обличчя одне одного.
Так, ще раз. Усміхайтеся. Ось так.
-Чудово. -Усміхайтеся.
Круто.
Гукніть: «Ми це зробимо!» І…
-Ми це зробимо! -Чудово.
Руки вгору!
Ще раз! Руки вгору!
-Спокійно. -Чудово виходить.
Просто чудово.
Бачите його? Це мій двоюрідний брат.
Хіба не красень?
Ти неймовірний.
Тільки розслабся.
-Усміхайтеся. -Усміхайтеся.
Тепер почніть буденну розмову.
-Добре. -Добре.
Хлопці, ми знову RGB.
Точно. Червоний, зелений і синій.
RGB — наша тема.
Може, назватися «RGB»?
-Ні. -Не варто.
Тепер портрети. Почнемо з гендиректора.
-Звісно. -Добре.
-А, точно. -Міняємося.
-Що ж це ми так? -Та що ж це…
-Боже. -Чорт.
Хорошої роботи.
Чудова робота, хлопці.
У вас крутий вигляд.
Боже, у цьому одязі ви справді як великі цабе.
Такі стильні.
Та годі тобі.
Це все тутешні стилісти,
хоча тіло в мене й справді нічогеньке, це так.
Правда ж?
Що ти робиш?
Це ж пан Хан? Тобто директор Хан?
-Про нього тут же написали. -Схоже на те.
Я в тебе в боргу.
Ходи обнімемося.
Хто б подумав, ми дамо інтерв'ю журналам.
Просто все чудово склалося.
Ми з редактором — друзі,
він шукав розробників для інтерв'ю,
а в мене двоюрідний брат — успішний розробник.
-Ще і який успішний. -От-от.
Я сказав редактору, що знаю людей з «2STO»,
а він одразу скасував призначене інтерв'ю й почав
готуватися до вас.
То ми тепер і справді круті?
Дуже круті, кажу вам.
Що там у вас з бізнес-планом?
Поки думаємо.
Знаєш же, що я собі попрошу?
-Відсоток акцій? -Так.
-Звісно. -От і кльово.
Тільки скажи, якщо щось треба буде. Зроблю все.
-Звісно. -Добре.
-Тепер пан Нам. -Добре.
-Починаємо. -Добре.
-Круто -Жахливо було.
-Справді? -Усміхайтеся.
Розслабтеся, сядьте в позу.
-Усмішку! -Усміхніться.
-Чудовий вигляд! -Клас.
Розслабтеся.
Тобто? Чому ви не сказали, що інтерв'ю скасовано?
З вами мав зв'язатися асистент,
мабуть, сталася помилка.
Мені дуже шкода.
-Можна хоч спитати? -Що?
Чому його скасували?
Та яка різниця?
Краще б просто нас не чіпали.
Це точно. Я погодився лише щоб просунути компанію.
Та розслабтеся.
-Усміхніться. -Розслабтеся.
Нам До Сан?
Ви що, знайомі?
Ви нас на нього замінили?
Ну…
Вони ж у «2STO» працювали…
Знову ті вилупки.
Чорт забирай.
Бувайте.
Мені справді дуже шкода.
МИ ПОВЕРНУЛИСЯ
ХЛОПЦІ ПОВЕРНУЛИСЯ ПІСЛЯ «САНД БОКСУ» ТА «2STO»
П: ВИ ПОЧАЛИ НОВИЙ БІЗНЕС? ДО САН: ТАК, ЗВІСНО.
Скоро почнемо ритуал.
Це вже без мене. Чим той ритуал допоможе?
Не кажіть так! Ще наврочите!
Постукайте тричі по дереву.
Невже справді робитимемо…
Ходімо.
РИТУАЛ ДЛЯ УСПІШНОГО ТЕСТ-ДРАЙВУ
ТАРЗАН
Це перше авто з автопілотом у «Санд Боксі».
Уже не дочекаюся.
Дякую.
До речі, а чому Тарзан?
Тарзан не їздив на авто.
Ну, просто…
Ну, «тар» звучить схоже на «кар»,
мені це сподобалося.
Не думаєте, що якось так собі вийшло?
-Доволі оригінально. -Що?
Це ви приготували всю їжу?
Це все бабуся.
Вона ж наче католичка.
Гнучка у поглядах.
Пані Вон, пані Со.
«АВТО З АВТОПІЛОТОМ ВІД МОНІН ШІ ОТРИМАЛО ТИМЧАСОВИЙ ДОЗВІЛ»
Чому там Шин Хьон та Шин Чон?
Тільки не це.
Що?
Дякую.
О, ви вже пообідали. А де обідали?
А це так важливо?
Ну, здається, я вас уже бачила.
У кав'ярні «Санд Боксу».
То Шин Хьон та Шин Чон справді зустрілися з паном Воном.
Так заперечували, що я подумала, що помилилася.
Значить, вони ще раніше з ним про все домовлялися.
Та атака — виправдання. Вони пішли в «Монін ШІ».
Пані Вон.
ЦЕНТР ШІ МОНІН
Ви що таке робите?
Ми так давно не бачилися. Могла й ввічливіше привітатися.
Навіть не спитаєш, як справи? Так на тебе не схоже.
Не маю настрою на балачки.
Ви не лише мою компанію забрали, а й робітників, яка ввічливість?
Заспокойся.
Тебе послухаєш, то я вже велике цабе.
Ін Чже, не хвилюйся.
Чому ти через мене переживаєш?
А для цього мало причин?
Син очільника «Монін Груп», гендиректор «Нейче Монін»,
менеджер «Монін ШІ», і це ти забрав моїх працівників.
Але я й досі просто ідіот.
Чи ні?
Я не поїду до США.
Можеш доручити цьому ідіоту керувати відділом у США, якщо хочеш.
То он у чому справа?
-Усе через одне слово? -Може, це й дріб'язково.
Але й одного слова вистачило.
Батьку, нагадати про старе?
Десь десять років тому
Сан Су купив суперкар за 500 мільйонів, той виявився краденим.
Хіба?
За це ти вдарив його ключкою для гольфу, він ставив зубні імпланти.
Ну й навіщо зараз про це згадувати?
А як зараз не згадати про той випадок?
Ти платиш сотні мільйонів вон посереднім розробникам.
Що потім батько скаже про наслідки?
О, я б на це подивилася.
Бо хвилююся за тебе.
Ін Чже.
Я змінився.
Не хвилюйся. Думаєш, я не змінилася?
Чудова робота.
Так йому й треба.
Я зблефувала, тепер решта роботи на тобі.
Так.
Стоп, що?
Ін Чже. Тобто пані Вон, якої саме?
Найми нам розробників.
Щоб було понад сім років досвіду. Для посад категорії «А».
Це неможливо.
Таких розробників шукати потрібно довго.
А в нас немає часу перебирати.
Кандидати є. Нам До Сан, Лі Чул Сан та Кім Йон Сан.
Це неможливо. Вони в Кореї ненадовго.
Надовго, як я знаю.
Вони почали справу в Кореї.
У Кореї?
МИ ПОВЕРНУЛИСЯ
І працювали з автопілотом в «2STO»,
і шукають нових партнерів.
Кращих кандидатів немає.
І ти їх добре знаєш.
Найми їх за будь-яку ціну.
Ану ходімо зі мною.
Ін Чже, ти що, забула, як ми з До Саном порвали?
Не забула. «Іди в "2STO"». «Ні, я хочу лишитися з тобою».
Зворушлива історія.
І ще просиш про таке?
Ти зараз просиш завдати До Сану ще більшого болю.
Тобто? Чому?
Під час розлучення я наговорила йому багато поганого.
Мені було соромно тягнути його вниз,
і я його кинула, ще й поганого наговорила.
І я не хочу знову тягнути його вниз.
Нізащо. Це ж взагалі безсовісно.
Думаєш, якщо ми наймемо До Сана,
то потягнемо його вниз?
Я знайду когось іншого. Категорії «А», кажеш?
Наказ нелегкий, зроблю, що зможу.
Ні. Приведи Нам До Сана, Лі Чул Сана та Кім Йон Сана.
Або звільню.
-Ін Чже. -Що? Гадаєш, не зможу?
У «Компанії Ін Чже» більшість акцій
«Чонмьон», найбільше акцій у мене.
Погрожуєш?
Ні. Даю тобі шанс.
Мене три роки тому такий
акціонер звільнив без жодного шансу.
Але я не така. Я даю тобі шанс.
Найми ту трійцю або йди
з посади гендиректорки, компанія якої тягне людей вниз.
Обирай сама.
Що це за вибір? Та це погроза.
Це неможливе завдання.
Чом сама не кличе, якщо це так легко?
А що це за розробники такі?
Вони працювали у великій і відомій компанії.
У міжнародній, а не задрипаній, як наша.
Набрала більшість акцій і цькує!
Не думаю, що вона тебе цькує.
Бабусю, тут таке, а ви заступаєтеся за Ін Чже?
Мамо, ти її чуєш?
Не можу з нею не погодитися.
Та що з вами таке?
Може, у неї й більшість акцій, але кадрами не вона займається!
Акціонери — не менеджери!
Ви хоч знаєте, як це образливо?
Чому це ви раптом стали на бік Ін Чже?
Я ні на чиєму боці.
Але я б на місці Ін Чже теж звільнила таку гендиректорку.
-За що? -За «задрипану компанію».
Що?
Невже твоя компанія тягне працівників униз?
От-от.
Не знала, що в тебе така нікчемна компанія.
Ну я маю на увазі…
Уяви, якби я продавала корн-доги
й питала клієнтів: «Чому ви їсте ці помиї?»
Блискуча аналогія, мамо.
Якщо гендиректорка так думає про свою компанію, то сором їй.
Боже, я й не знала, що Ін Чже така терпляча.
Звісно, неймовірно терпляча. На мене вдалася.
Кадри — основа компанії.
Не тягнеш їх — іди з посади.
Образилася.
ТАРЗАН
ЯКЩО ЗАСНЕТЕ ДЛЯ ЗАТОРІВ
ДЛЯ СТАРШИХ ВОДІЇВ
Документи готові.
Ідеально.
І чому я так спітніла?
Надто спекотно.
Ставлю температуру на 23°C.
Просто спекотно. Ось і все.
Тепер усе ідеально.
САМСАН ТЕХ
Стоп. З якої ви компанії?
Не йдіть без черги.
-Черги? -Так.
Усі взяли номерки й чекають, щоб інвестувати.
То це все інвестори?
Так.
Ну… Добре.
ДАЛЬ МІ
-Прошу. -Дякую.
Ми хотіли інвестувати у вас ще до того, як ви повернулися.
Подумайте, може, хочете стати партнерами?
У нас ще немає бізнес-моделі. Точно інвестуєте?
Ми інвестуємо на початковій стадії та вам допоможемо з бізнес-моделлю.
От тобі й технології.
Ми геть не вміємо заробляти на них.
Точно. Не знаємо, як продавати все.
Ніхто не торгує на першому етапі.
Будемо вас підтримувати до початку продажу.
Маєш хвилинку? Є розмова.
Просто дозвольте нам інвестувати,
ми допоможемо вам абсолютно з усім.
-Ми все обговоримо і повідомимо вас. -Ми почекаємо.
До зустрічі.
-Ми передзвонимо. -Дякую.
-Бувайте. -Дякую.
Боже. Схоже, досвід у «2STO» — крута штука.
Готові інвестувати в усе, що зробимо.
Босе, що скажете? Хтось сподобався?
Обирайте.
Я ще не вирішив.
Вирішуйте ви.
Ви гендиректор. Вирішуйте.
Та ніхто не сподобався.
Хто все телефонує? Відповідай.
Та ніхто.
І краще хай найме Нам До Сана. Бо звільню.
Це що за ставлення до компанії?
Тягне вона вниз.
Уявляєш таке? І це каже гендиректорка на свою компанію.
Не треба було казати.
Дурниць намолола.
Це вже точно.
Що це з тобою? Сьогодні ти не на боці Даль Мі?
На якому такому боці? Ви ж мої доньки.
Ось ваші напої.
А це що за штука?
Дякую.
-Лате ж? -Так.
Оце так. Саме приносить напої й потім їде?
Ним людина керує?
Ні. Автопілот. Над цим твої доньки й працюють.
То чому ти тут?
Приготувала тобі чону та сонпьону.
То ти не прийдеш на Новий рік?
Я зайнята.
Хочеш усю роботу на світі переробити?
Той вилупок підписав документи на розлучення.
-Чудово. -Що будеш робити?
Залишиш собі прізвище «Вон»
чи подаси документи, щоб повернути «Со»?
А ти що робитимеш?
Ти платила за проживання. Виїдь уже з того будинку.
Не хочу. Я збираю гроші на інше.
Так і сидітимеш на шиї в бабусі?
Подобається жити зі свекрухою?
Звісно, ні.
Тільки сьогодні наготувала чону на цілу орду.
То чому не виїдеш?
Тобі так шкода Даль Мі?
Мені шкода маму.
Я покинула доньку на добрий десяток років,
а мама не опустила рук і добре її виховала.
Хочу їй віддячити.
Як? З тебе ніяка господиня. Від тебе точно самі клопоти.
Вона й на вулицю без мене не вийде.
А не навпаки?
У неї сильно падає зір.
Приходь на Новий рік.
Хай хоч побачить тебе, доки зір ще більше не впав.
Пані Со, сьогодні особливий день?
Ви геть не такі, як того дня.
Це тоді був особливий день. Зазвичай я така.
То чому ви завітали?
Ну… я так і не змогла вам подякувати.
А ще…
Я хотіла б вас найняти.
Нас? Найняти?
ГЕНДИРЕКТОРКА СО ДАЛЬ МІ
Пані Со, прошу, зрозумійте нас правильно,
ми вже не ті, що три роки тому,
ми змінилися. Дуже змінилися.
Ми не хвалимося, це факт.
Звісно. Я знаю.
Але я з того часу теж змінилася.
Я впевнена: моя компанія відповідає вашому високому статусу.
Дайте мені шанс.
-Можу розповісти… -Я знаю, що ти робиш.
Бачив відео компанії.
-Справді? -Бачив?
Чул Сане, Йон Сане, залишите нас наодинці?
Добре.
Говоріть, скільки хочете.
Що ж До Сан їй скаже?
Не уявляю.
А їх нащо було брати?
Знаєш… Якось не захотів хизуватися перед пані Со.
Ми не хизуємося. Це факти.
Мабуть, так. Ми багато чого досягли.
Частина тих інвесторів раніше нас зневажала.
Кляті вилупки…
Уже забули, що тоді було?
Краще б не забували.
Чул Сане, ану дай візитівки.
Їх? Навіщо?
Зараз повернуся.
Ти куди?
Боже, плани досі тут?
Пам'ятаєш їх?
Три роки тому
ми на цьому ж місці радилися про автопілот для авто.
Даль Мі.
Що?
Тоді ти сказала мені,
що нам не варто бути дурними
й триматися за ілюзії.
Саме так.
Тоді ті слова
мене аж за живе зачепили.
Але зрештою
я зрозумів…
що ти казала правду.
Адже кохала ти
не мене.
І я теж кохав не тебе.
І я приймав цю правду три роки.
Не хочу більше цих непорозумінь.
Тому я…
не хочу більше тебе бачити.
Ну ось…
Тепер я почула ці слова, вони
ранять більше, ніж думала.
То он як ти тоді почувався.
Знаю, пізно казати…
але мені шкода.
Вітаю, пане Хан.
Чи вже «директоре Хан»?
О, привіт. Давно не бачилися.
-Чому тут? -Хотів спитати, чи можна орендувати офіс.
Ми відкриваємо бізнес.
Новий? Я думав, у вас відпустка.
Ми передумали.
Завдяки досвіду в «2STO» люди хочуть інвестувати в усе, що ми зробимо.
І до чого ти це кажеш?
Просто цікаво.
Що ви на це скажете?
Це чудові новини.
Вітаю. Щасти вам.
-А ви змінилися. -Та ні.
Змінилися. Тепер значно добріші.
Просто нецікавим для мене компаніям кажу лиш хороше.
Навіщо перевіряти й критикувати авто,
на якому не будеш їздити?
Бувай.
То вони не гостюють тут.
У вас волосся геть розкуйовдилося.
Щось сталося?
Ні, нічого.
Та ну. Не розповідаєте, бо я вже не ваш ментор?
Та ні, усе не так.
«Монін ШІ» забрали наших розробників.
Тепер потрібно найняти когось категорії «А».
Ми думали про команду До Сана.
Щойно запропонувала піти до нас.
Він навідріз відмовився.
Хоч раз зробив щось вартісне.
Пане Хан.
Міг би дати пораду,
але це для мене вже особиста справа.
Тому не дам.
Ось тому я й не хотіла розповідати.
А ви все одно наполягли.
Пробач. Я такий дріб'язковий.
До Сане. Я знайшов його в смітниці.
Він же цінний. Не губи.
Ой, добре.
Добре, що помітив.
Тату.
Що?
Що робити, якщо не можу
щось відкинути
й забути?
Коли з'їдеш з головної дороги,
їдь десь 6 кілометрів до Чінсанмі Ро.
-Тоді до Ґемул-ро. -Ґемул-ро?
Це за Імосан-Ро.
У кінці дороги побачиш вулицю з ринком.
Можна ще повернути сюди…
Тато розповів, що замолоду…
він їздив на велосипеді до свого дядька, коли було сутужно.
По вулиці з ринком безпечніше.
Він так виснажувався, що всі
проблеми ставали неважливими.
Тут на десять хвилин швидше.
І тому я…
-Одягни. -Добре.
Не хвилюйся. І щоб добре поїв.
Добре.
Ну все.
Ось так.
Бувай.
Я подзвоню.
Будь обережним. Щасти.
-Добре, я поїхав. -Гаразд.
-Цікавої поїздки. -Дякую.
Тому я дослухався до поради й поїхав,
сподіваючись, що виснаження витягне з мене всі проблеми.
З надією, що так з життя зникнуть
безсонні ночі, у які думаю про тебе.
Лише так я міг почати все спочатку.
Але…
Тепер я почула ці слова. Вони
ранять більше, ніж думала.
То он як ти тоді почувався.
Знаю, пізно казати…
але мені шкода.
Тато помилився.
Що більше я виснажуюся,
то більше яснішають мої думки.
Мамо, постійте тут хвильку. Я туди й назад до вбиральні.
Та не поспішай, ще впадеш і заб'єшся, а вже ж немолода, краще не треба.
Годі, мамо.
Ай.
О ні. Боже мій.
Боже, дуже вам дякую.
Вельми вдячна.
Боже.
О Господи. Дякую.
Дуже вам дякую.
Яка люб'язна.
Вітаю, пане Сон. Це Вон Ін Чже.
Хочу скасувати удочеріння.
Ще людина?
Такий голодний, що вже глюки ловлю.
До Сане.
Даль Мі… Чому ти тут?
Твої батьки сказали,
що ти будеш тут.
Батьки? Чому?
Я благала їх розповісти.
Ти забув у мене в офісі піджак.
Я прийшла повернути його
й поговорити.
Я думав, ми порвали.
Чому ти стільки сюди йшла?
Ти, може, і порвав,
а я ще ні.
І чому це так важко?
Треба поговорити.
Я ж навіть хлопців, з якими служив
у війську роками, уже не пам'ятаю.
До Сане.
Куди ти? Уже пізно. Здурів, чи що?
Живу на світі 30 років, а тебе знаю кілька місяців.
Чому ж мені так важко тебе забути?
Знаєш, чому я сюди прийшов?
Я намагався тебе забути.
Я п'ять годин їхав велосипедом сюди з Сеула.
Я тікав від тебе три роки.
Подорож була довга, болюча, по ґрунтовці, я падав не один раз.
Чому ж ти ні на йоту не вивітрилася з пам'яті?
Як ти так легко сюди дісталася?
А ти забула мене так легко.
Чому я так не можу…
Мені від цього аж померти хочеться.
Чому ти так легко це зробила?
Мені теж було нелегко.
У мене теж
була дуже важка подорож.
Треба поговорити.
Узяла їжі про всяк випадок. Схоже, знадобиться.
Буде готове за три хвилини.
Іди поспи.
Ні. Я просиджу тут усю ніч.
Мені все одно важко заснути не вдома.
Чому «Тарзан»?
Що?
Твоє авто з автопілотом називається
«Тарзан».
Ну а про машинне навчання чула?
Ось це комп'ютер. Назвемо його Тарзаном.
Він подарував камінь Джейн, а їй не сподобалося.
Але коли подарував квітку — зраділа.
Тому що мене глибоко вразила…
історія про Тарзана.
Вона була дуже класна.
Та що в ній класного? Дитячі балачки.
Повна дурня.
Ні, вона була крута.
Скільки ж усього він може навчитися? Це безмір можливостей.
Тому я й назвала авто «Тарзаном».
А як же ти?
Чому ти працював у «2STO» з автопілотами до авто?
Бо так сказала компанія.
Це й усе.
Охорона, медицина, інтелектуальне виробництво, автопілот.
«Самсан Тех» зможе допомагати у всіх цих галузях,
я пишаюся, що теж долучилася до них.
На Демо-дні ми
дізналися, що алгоритм працює й на слабких ПК.
Якщо змогли так зробити з системою розпізнавання,
то може, зробимо й автопілот.
Даль Мі.
Твоя ідея
теж була дуже класна.
ТАРЗАН
ЮРИДИЧНА ФІРМА КІЙОН
Це тут.
Алло? Так, кажіть.
Знаю. Боже.
Справді? Та йдіть. Ідіть далі.
Добре. Перегляньте угоду й надішліть мені.
Дякую.
Що?
-Що? -О Боже.
Пані Юн, ви тут працюєте?
Так. А що ви тут робите?
Прийшов отримати юридичну консультацію про створення компанії.
Оце так збіг!
Створення? Ви починаєте нову справу?
Саме так.
А ім'я вже собі обрали? Не можна більше брати «Самсан Тех».
Ага, так і є.
Ми вирішили назватися
«Сансам Тех» замість «Самсан Тех». Розумно ж?
Ви серйозно? Така назва ще гірша за «Самсан Тех».
Не подобається. Ну добре.
Тоді її не буде.
Та це й не перший варіант. Перший — «TMT».
Глобалізація надворі, потрібна англійська назва. «TMT».
«TMT»?
-І що означає? -«Три гори Тех».
Це переклад «Самсан Тех» англійською.
А всі думатимуть, що це «Базіка».
І справді.
Це погано. Що ж нам робити?
Хороша англійська.
Вам не потрібні мої уроки.
Чому про це не сказали?
Ну, просто…
Скажіть, ви справді прийшли сюди випадково?
А ви до нас?
Тоді в ресторані… Теж лиш проходили повз?
Я перша спитала.
-Невипадково. -Я теж.
Я прийшла, бо побачила ваш блог.
Пані Юн, а ви часом…
Годі. Не надумуйте зайвого.
Просто стало цікаво, як там колишні колеги.
Он як. Вибачте.
Пані Юн.
Не хотіли б ви знову зі мною працювати?
Вам же не подобається те, що ви зараз робите,
хіба ні?
-Когось шукаєте? -О, пан Пак.
-Тепер менеджер Пак. -Он як. Вітаю, менеджере Пак.
Я хотів би зустрітися з пані Юн.
-Пані Юн? -Так, хотів спитати в неї поради.
То всі ці люди хочуть у вас інвестувати?
Так, але ми мало знаємо про інвесторів,
тому не знаємо, кому можна довіряти.
То ви прийшли по інформацію.
Ви вже проводили інформаційну нараду для інвесторів?
Ні, ще й не створили компанію.
Вони просто прийшли після інтерв'ю.
Гадаю, через те, що ми були в «2STO».
І про бізнес-план нічого не знали?
Це значить, вони готові платити за продукт,
про який навіть не знають.
Ну, власне, так і є.
Тоді можу сказати, що жоден не є надійним інвестором.
Такі підбадьорюватимуть, навіть якщо випадково в полум'я стрибнете.
Краще відкиньте їх усіх.
Не варто чекати на інвесторів,
може, краще пошукаєте їх самі?
А якщо вам відмовлять,
то спитайте, чому вони так зробили.
Так ви зможете
знайти собі правильних інвесторів.
Зрозуміло. Дякую.
АТ ВЕНЧУРНИЙ КАПІТАЛ
Пане Хан.
Маєте хвилинку?
Хіба я не казав, що казатиму тобі лише хороше?
А я хочу чути погане.
Скажете?
Мене не цікавить твоя компанія.
Знаю. Але прошу вас, скажіть.
До чого це все?
Хіба ти не казав, що я вбив твого брата?
Зараз я розумію,
що тоді просто шукав винного.
Пробачте мені.
Ти мені теж пробач.
Я думав, що був чесним, але насправді я був занадто різким.
Мені прикро.
Пусті компліменти нам зараз ні до чого.
Потрібна ваша чесна критика.
Чому ви починаєте стартап?
Щоб робити бізнес чи писати програми?
Ну, я й не знаю.
Так чи так, а висновок простий.
Якщо вам цікаво писати й запускати програми,
ідіть розробниками туди, де добре платять.
А якщо цікаво засновувати й вести компанію,
то створюйте свою.
Як ти вже знаєш,
труднощів у стартапах дуже багато.
І єдине, що може тримати на плаву — впевненість,
що ти робиш те, що любиш.
Просто згадай, як ви починали,
і тобі не треба буде моя критика.
Є така собі «промова для ліфта».
Це настільки сильна промова, що може
змусити людину передумати, та триває
недовго, як поїздка в ліфті.
Я не хочу до вас приєднуватись.
Чому ні?
Ми змінилися за три роки.
Інвестори перед нами чергами стоять.
Ми платитимемо вам краще за інших.
У мене вже й так є гроші.
Я пішла в «Самсан Тех» три роки тому не по гроші.
Тоді по що ж?
Бо мене відчайдушно попросили.
Хто? Ви про пані Со?
Так відчайдушно, що аж на коліна стала,
щоб мене найняти.
І якщо вона була ладна на таке,
я зрозуміла, що нудно з нею не буде.
Це точно. Чого тоді тільки не сталося.
У вашій компанії є такі відчайдушні люди, як пані Со?
Тобто іноді на зміну чиєїсь думки
не потрібно багато часу.
Вистачить і хвилини.
А може, нам і не потрібно починати бізнес.
Що зробити, щоб ти працював з нами?
Хоч умови скажи.
Забудь.
Десять відсотків опціонів?
Даль Мі, забудь.
Чи хочеш собі акцій?
Я переконаю в цьому Ін Чже.
Можеш хоч почитати наш бізнес-план?
Де він? Був же в сумці.
Може, у будиночку лишила. Почекай. Зараз принесу.
Даль Мі.
Не потрібно йти. Він у мене.
Часто людину переконують не красномовні слова…
Справді?
То ти читав?
а відчай у твоїх очах…
Сьогодні працюватимемо з незвичною інфою.
-Добре. -Маю одне питання до вас.
Я думав, вас буде важко перетягнути.
Але вийшло легше, ніж я думав.
Скажіть, чому вирішили піти до нас?
Усе просто.
Ми зрозуміли, що постійно в одній ситуації.
Це ж якій?
Нам щодня доводилося слухатися невмілу директорочку,
і так постійно.
…або через симпатію до тебе.
Вас так послухаєш,
то нам краще знайти партнерів,
а не починати свою справу.
Якщо ти так вирішив, то так.
-І ще одне. -Що, ще не все?
Якщо вже шукати партнерів, то найкраще нам буде працювати
з компанією «Чонмьон» пані Со.
Стали б технічними директорами.
Як гадаєте, варто піти туди?
Знову б працювали разом, як тоді, у «Самсан Тех».
Не скажу, що я за.
Як чоловік
я хочу вас зупинити.
А от як інвестор…
Але ніщо не переконає людину так легко…
…як інвестор, скажу, що ви були б
чудовими партнерами.
…як правда, яку сказали їй,
незважаючи ні на що.
-Ви все ретельно перевірили? -Так.
Тут мій батько й Сан Су. Ти їх бачила?
Так, бачила.
-Зробімо це! -Вперед!
Хто підстраховує?
-Я. -Добре. Починаємо?
Звісно.
Готовий?
Так. Починаймо.
Цікаво, що ж буде?
АВТОМАТИЧНО
ЇЗДА
ТЕСТ-ДРАЙВ АВТОНОМНОЇ ТЕХНІКИ
Ми берегли їх для чогось особливого,
та коли ж вона буде?
Це ще хто?
Хто там?
Вітаю, пане Нам. Це Со Даль Мі.
Пам'ятаєте мене?
Це хто?
Це ж та дівчина.
Колишня До Сана, Со Даль Мі.
Чому вона тут?
До Сан же подорожує, щоб забути про неї.
Вони не порвали?
Я думав, порвали.
Вона аж сюди прийшла.
Є 30% ймовірність, що її почуття не згасли.
Справді?
І що?
Варто хоч впустити її.
Що?
А якщо почне випитувати, де До Сан,
-то ймовірність — 50 відсотків. -І що?
Це довга й важка подорож до твого дядька.
Якщо вона в неї вирушить,
це 70-відсоткова ймовірність.
А інші 30 відсотків?
То залежить від До Сана.
Якщо вона піде до нього аж туди, а він прийде сам,
то все скінчено.
Якщо ж повернуться разом,
то це 100 відсотків.
У мене ще лишилися гроші за «Самсан Тех».
Фактично всі.
Я хочу придбати на них акції в компанії «Чонмьон».
Що ти таке кажеш? Ти ж їх заробив.
Просто приєднайся. Про акції домовлюся з Ін Чже…
Така моя умова.
Не хочу знову їм програти.
Це мій пріоритет.
Гадаю, шанс на тендер є.
Я ж казав. Якщо відчалиш без мапи, то помреш.
А для мене таке плавання було неймовірним.
Хай програю, та не жалкуватиму.
Со Даль Мі ж колись нам погрожувала?
Втілимо погрозу.
Вона любить мене за великі руки. Ось і все.
Не комплексуйте через мене
і ще раз погляньте на Даль Мі.
Що тобі в мені подобається?
Переклад субтитрів: Павло Лавринюк