PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
VŠECHNY POSTAVY, MÍSTA, ORGANIZACE, NÁBOŽENSTVÍ
A UDÁLOSTI V TOMTO DRAMATU JSOU FIKTIVNÍ
Opravdu jsi přijel. Do Kwanghwamunu.
A opravdu máš kabát se spoustou knoflíků.
To je divné.
Zdá se, že mě znáš.
Přeskočme to.
Když to neudělám teď,
asi toho budu pak litovat.
Když je to osud, neexistují náhody.
Je to přirozeně nevyhnutelné,
ale když si uvědomíte význam,
je vždycky moc pozdě.
TÁTA
- Tati. - Ahoj.
Když jsi zavolala, zbil jsem ty chlapy.
Kde jsi?
Zavolala jsem ti?
Hej, co máš s hlasem?
Vydrž. Je tu policie. Ptají se po mně.
Zavolám ti pak, dobře?
To je člověk?
Můj Bože.
Promiňte, jste v pořádku?
Dost krvácí. Měli bychom zavolat záchranku.
Takže říkáš, že moje máma potkala I Konovu,
teda I Či-hunovu mámu?
V hotelu Grace Heritage.
Začni se záznamy z kamer tam. Pak najdeš Song Čong-hje.
Pomůžeš mi?
Proč jsi sledoval mou mámu?
Pomůžeš mi?
Haló?
Už je to dávno. Myslím, že ses jmenoval Hjon-min.
Kang Hjon-min.
Ztratila se ti máma?
Najdu ti ji.
Kdo jste?
Jak můžete vypadat stejně jako tehdy?
Přesně tak.
Proto jsem si myslel, že mám spoustu času.
Ale když se zamyslím,
to byla ta první prasklina.
Můj synovec byl tehdy dítě,
ale teď je dospělý a skoro mě dohnal.
Dost s rodinnými záležitostmi. Proč jste mi volal?
Je na čase, abys mi oplatil to, jak jsem ti změnil život.
Matka, kterou celý život podváděli,
a ta, která celý život podváděla.
Životy obou tvých matek
závisí na tobě.
Zkraťte to.
Co chcete?
Jsi někdo, kdo je blízký i vzdálený mému synovci.
Je to jednoduché.
Za každou cenu mi přines I Konův bič.
A ještě lépe, pokud ho taky zabiješ.
Nemůžete navrhnout něco normálního?
Nejsem dobrý syn.
Nejsem tak oddaný.
Měl bys být.
Jistě máš city, které jsou sladké a rychle se rozpouští.
Takže, Hjon-mine.
Prostě umřeme spolu.
- Umřeme spolu. - Ne!
- Hjon-mine! - Mami!
- Omlouvám se.
Moc se omlouvám!
Potrvá to jen chviličku.
- Moc se omlouvám! - Dost...
Promiň.
Nevšímejte si nás a jeďte!
Jmenujete se Min Son-jong.
A váš syn je Kang Hjon-min.
Je to váš otisk palce?
Řekla jsem, že zaplatím zítra.
Zbývá mi ještě den.
Modlila jste se?
Jestli chcete svůj život zahodit, proč ho nedáte mně?
Dám vám i vašemu synovi nový život.
Budete pracovat v paláci pod jménem Pak Suk-džin
a váš syn bude mít bohatého otce.
Kdo jste? O co vám jde?
Jak byste to udělal?
Vy...
Jste...
Císařský princ Kum?
Máte být mrtvý.
Stačí přikývnout
a uchopit to štěstí, které za vámi přišlo.
Co je to?
Jsou mé čáry zvláštní?
Je to zajímavé.
Tahle jizva se spojila s vaší čárou osudu a stala se vaším novým osudem.
Jakým osudem?
Protože to je jen pro zábavu, povím vám to.
Původně je vaším osudem spáchat zradu.
Uspěji?
No, to je ten problém.
Vaším osudem je být popraven, tedy kdyby to bylo postaru.
Takže jinak řečeno
jsi selhal.
Pokud jsi opravdu já,
nejspíš máš svůj meč přímo tady.
Ten osud už se stal.
Já popravil sám sebe.
I když to ode mě bylo pošetilé.
Měl jsem si věřit
a zabít nejdřív korunního prince.
Korunního prince?
Na-ri! Ahoj, Na-ri!
Proč se držíte za ruce?
To je tak laciný.
Začala jsem se učit číst z ruky.
- Mám ti přečíst tvůj osud? - Ano.
Já už vás někde viděl.
Můj Bože. Kde jsem vás viděl?
Je to jeden z následovníků zrádce.
Chyťte ho!
Drž se za mnou.
Ano, byl jsem v Heunte.
Mohl bys něco vyřídit mému synovci?
Nevím, kde se teď skrývá,
ale moc rád bych ho viděl na výročí smrti jeho matky.
Řekni mu, že budu na pamětní mši.
A že pokud se neukáže,
zase přijdu za tvou věštící kamarádkou.
Kdo je to? Opravdu ho znáš?
Zůstaň tu, ano?
Musím zavolat Tche-ul.
- Je přímo tamhle, venku. - Co?
Tche-ul!
Co se děje?
Zrovna tu byl I Lim.
Víš, I Lim.
Tady? Kde je táta?
Šel pro děti. Nemohl zrušit odpolední lekce.
- Co ten zmatek? Kdo je to? - Pak ti to povím.
Hej, co máš s čelem?
Co tu děláš, když jsi zraněná?
Jsi zraněná? Kde? Proč?
Něco se stalo. Jdeme, Sin-če.
Čong Tche-ul.
Bodli tě do levého boku.
Jasně.
Jsem pravačka.
Co se děje?
Un-supe, postarej se o Na-ri.
Co máš s čelem?
Už jsem se ho ptala,
- ale neodpovídá. - Zmlkni.
Jsi to ty, Čo Jongu.
Nedívej se na mě tak.
Jsme ze stejné země.
Kdybych tě tam viděl, byla bys mrtvá.
Kdo tě do toho uvrtal?
Kdo ti řekl, ať otrávíš krále?
Byl to I Lim?
Narkotická analgetika.
Dávají se lidem v pozdním stádiu rakoviny.
- Ty máš rakovinu? - Ano.
Brzy umřu.
Ale moc se nevzrušujte.
Omluvíte nás na chvíli?
Promluvím si s ní.
Pak mi zavolej.
Zavolejte, kdyby něco.
Takže
tys mě přišla zabít,
protože máš rakovinu?
Co potřebuješ?
Játra? Ledvinu?
Proto ses vyhnula orgánům, když jsi mě bodla?
Takže to je pravda.
Nemáš v očích
ani náznak nervozity.
To tys zavolala mému tátovi a varovala ho, že?
Proč jsi mě nebodla tak, abych umřela?
Domácí sójová pasta je nejlepší.
Ta polévka je skvělá.
Nechtěla jsem ublížit tvému tátovi.
O čem ses s mým tátou bavila?
Prý jsi byla u mě doma, když jsem tam nebyla.
Bavili jsme se o jídle,
penězích
a práci.
Nakonec to bylo jen o tobě.
Když tu tak sedím,
jako bych se dívala do zrcadla.
Teď mi o sobě řekni ty.
Jsi dost sentimentální, že?
ODDĚLENÍ NÁSILNÝCH ZLOČINŮ TÝM 3
Můj Bože!
Jak vám můžeme pomoct?
Je tu poručík Čong Tche-ul?
Je duben roku 2020, že?
Promiňte, ale odkud znáte poručíka Čongovou?
Konečně jsem v roce 2020.
Kde je poručík Čongová?
Jmenuji se
I Kon.
Kde jste byla?
Říkala jsem vám, že máte odpočívat.
A když přijdete do nemocnice, že máte jít rovnou na pokoj.
Co tady děláte?
Na někoho čekám.
Je tu.
Je tamhle.
Jak
ses měla?
Čekala jsi na mě?
Chyběl jsi mi.
Tolik jsi mi chyběl.
Omlouvám se.
Omlouvám se...
za to čekání.
Mrzí mě to.
Nechoď.
Nepůjdu.
Nechoď ani zítra.
Nepůjdu.
Lehni si.
Vynadali ti za to, že neodpočíváš.
Hádám, že odejdeš, až usnu.
Opravdu neodejdu.
Chceš důkaz?
Pořád máš na sobě tu bundu.
Chtěl jsem se převléct,
ale neměl jsem na to peníze.
Ale ne.
Byla jsem ráda, žes za mnou přišel,
když mi bylo pět
a když mi bylo 27.
Já jsem byl rád, žes mě objala,
když jsi mě viděla v Kwanghwamunu.
Když jsi za mnou byl, myslela jsem, že jsi blázen.
Myslel jsem, že mé dvě návštěvy budou roztomilé.
Nečekal jsem, že po mně budeš chtít zase občanku.
Pamatuješ si,
co se mezi námi stalo pak?
Na rozdíl od poprvé
jsem mu napůl věřila to, že je král Korejského království,
rychleji jsem pochopila koncept paralelních světů
a šla jsem do jeho světa o něco dříve.
I tak jsem koupila semínka květin a rozsela je...
a rozhodla jsem se přijmout svůj osud o něco dříve,
ale co se mělo stát, stalo se,
a je ironické, že i ta tragédie se stala o něco dříve.
Osud
se nezměnil.
Nemůžeme změnit...
svůj osud?
Jsem si jistá, že ne.
Není možné,
aby se osud tak snadno změnil.
Čím větší osud, tím delší cestu ujdeš,
než dojdeš do cíle.
My jsme jen ještě do svého cíle nedorazili.
Prospi se.
Ne.
Jongu.
Vaše Veličenstvo?
Kang Sin-če?
Ocenil bych, kdybys ten telefon předal poručíkovi Čong Tche-ul
po tvé levici.
Jste to vy, že?
To vy jste mi zavolal z budky před restaurací před čtyřmi lety.
Jongu.
Byl jste to opravdu vy na té veslařské soutěži?
Asi jsem ve správném roce.
Vy dva jste trochu zestárli.
Vy teď můžete cestovat časem?
Ulevilo se mi, že jste v pořádku.
Našel jsem Song Čong-hje.
Detektiv Kang mi moc pomohl.
Asi ti toho hodně dlužím.
Děkuji za pomoc.
Tak mi to oplaťte.
Zaplaťte mi za jídlo a za svezení.
Co bys za to chtěl?
Váš život.
Musel ses setkat s I Limem.
A určitě použil tvé dvě matky.
Řekl ti I Lim, abys mě zabil?
Umřete pro mě? Nejlépe ve vašem světě.
Zabít krále bude těžké.
Je lehčí zabít někoho bez identity.
To abyste měl na pohřbu spoustu truchlících.
Zavolejte mi, až odejdete.
Vaše Veličenstvo.
A co Song Čong-hje?
Je to tenhle dům.
I Lim se ještě neukázal.
Musíš to tu hlídat
a zjistit, kudy chodí I Lim do svého bambusového lesa.
Ano, Veličenstvo.
A volal mi Čo Un-sup.
Prý se setkal s I Limem.
A I Lim zmínil
pamětní mši za zesnulou královnu.
Song Čong-hje půjde za 20 minut do kostela.
Vždycky ji někdo sleduje.
Myslím, že sis ten čas spletl.
Pusťte mě.
Když začnu křičet, vše se zkomplikuje.
Musíte to být vy.
I Limův synovec.
Máte stejnou tvář jako Či-hun.
Kdyby Či-hun žil,
vypadal by jako vy.
Ale Či-hun zemřel
kvůli vám.
A zdá se, že vy zemřete kvůli mně.
I Lim řekl, že to proto mě drží naživu.
Detektive Kangu, to jsem já. Potřebuju pomoc.
Budete v pořádku?
Brzy je výročí smrti mé matky.
Myslím, že I Lim
vás tam chce ten den vzít.
Přejděte do druhého světa...
a nebudete se moct vrátit.
Pomohu vám.
Přijdete a zachráníte mě?
Přijďte dva dny před tím výročím.
Taky to datum znám.
- Mrzí mě... - Není třeba to říkat.
Nezmění to skutečnost, že zemřel kvůli vám.
Neumírejte kvůli mně.
Já...
nejsem vaše matka.
Půjdu a doprovodím vás pak.
Kdy odejdete?
Doprovod slečny Čong Tche-ul? Je připravena.
To jsem já. Já jsem její doprovod.
Jongu, jen pro dnes.
Jen dokud si nedokáže sama umýt tvář.
Měla bych Luně poděkovat.
Můžu s tebou být, protože mě pobodala.
Takové věci neříkej.
Dobře?
Copak nevíš, jak jsem se bál?
Narovnej mi ty vlasy.
To díky nim jsem hezká.
Ukaž.
Za co ses modlila?
Nemodlila jsem se. Hrozila jsem.
Řekla jsem mu, ať není tak krutý.
Neudělali jsme nic tak špatného.
Zeptala jsem se,
jestli máme opravdu Boží požehnání.
Neznám dospělého, co by si neuměl objednat jídlo.
Chcete něco vzkázat majiteli?
Musím?
Děkuji, vychutnám si to jídlo.
Dobrou chuť.
Co je to?
Řekla jsi, že chceš jídlo z obchodu.
Vědělas, že si to můžeš objednat?
Bylo to celkem snadné.
Viděla jsem, jak tě poučuje malej kluk.
Páni, je tam spousta masa.
Jen mi to nahlas vysvětloval.
Na.
Co mám dělat?
Řekli mi, ať odpočívám, takže nemůžu zvednout lžíci.
Můj ty Bože.
- Maso. - Dobře.
Je to dobré?
Je.
Tohle je fajn.
Trávit takhle čas.
Pojďme se vyplížit ven,
až se najíme.
Promiňte! Čong Tche-ul se snaží...
Co to děláš?
Jez a nepřemýšlej nad útěkem.
- Utečme. - Promiňte!
Jongu.
Jen pro dnešek.
Nech mě se rozloučit.
Ano, Veličenstvo.
Taky bych měl.
Díky za to.
Nechal jsem to vyčistit.
Měl sis to nechat. Proč jsem tu?
Díky za všechno.
Opatruj se.
Nemusíš se bát.
Žij dlouho a blaze a nenech se zase postřelit.
No, lidé se celý život s někým setkávají a loučí.
Sbohem. Nevyprovodím tě.
Nezapomeň si udělat řidičák.
Když to uděláš,
co bude tvůj 65. sen?
Můj sen?
No,
nemám
už nic takového.
Myslím, že máš.
Tak jo.
- Ahoj. - Už? Ty už odcházíš?
Mám!
Mám sen.
Abych tě zase viděl.
Zkusme
se zase někdy potkat.
Musíš mi to slíbit.
Musíš se někdy vrátit.
Říkala jsi, že tahle poloha je vážně nepohodlná.
Myslíš, že jsem ji někdy zkusila?
Řekla jsem to bez přemýšlení.
Teď, když jsem to zkusila, je to fajn.
Pojďme...
udělat vše, co jsme přeskočili.
Pojďme cestovat,
koukat na filmy,
fotit se spolu
- a... - Čong Tche-ul.
Nedělej to.
Jestli říkáš, že musíš jít,
nedělej to.
Nenechám tě odejít.
Prostě jen
nezachráníme svět.
Budeme chodit tam a zpět
a myslet jen na současnost.
Vím, co plánuješ.
Chceš se vrátit do minulosti.
Chceš zkusit chytit I Lima, než přijde do tohoto světa.
Pak si tě...
nebudu moct pamatovat.
Když budou naše světy jiné než teď,
budu žít, aniž bych tě poznala.
Naše světy...
už se tak moc pokazily.
KREMACE PRINCE BUJONGA I ČONG-INA
Ale Či-hun zemřel
kvůli vám.
Je tolik důvodů,
proč změnit minulost.
A je to...
jediná cesta.
Takže...
mi řekni, abych šel.
Řekni, abych odešel.
Prosím.
Poprvé v životě žádám...
o něčí svolení.
Když mě zastavíš,
nemohu odejít.
Řekni mi, že se vrátíš.
To je desáté pravidlo.
Ať se stane cokoli, musíš se vrátit.
To je 11. pravidlo.
Chyť I Lima,
a i když se brána zavře,
otevři všechny brány vesmíru
a vrať se mi.
Slib mi, že to uděláš.
To je 12. pravidlo.
Slibuji.
Otevřu všechny brány vesmíru.
A slibuji,
že se za tebou vrátím.
Když někoho zavoláte na takové místo,
měl byste tu být první.
Bál jsem se, že budete skleslá,
ale asi zbytečně.
Nemůžete se stát královnou
a suspendovali vás.
Zdá se, že se vysoké pozici ani nepřiblížíte.
Místo vysoké pozice teď pomýšlím na široký prostor.
Váš se zdá být ten deštník.
A co...
I Konův?
Chci ho.
Nebylo by to hezké?
Měli bychom každý jeden.
Jde to i lépe.
Můžete to taky mít.
Co to děláte...
Vyjadřuji svůj hněv.
Nechtěl jsem po vás nic složitého.
Získejte I Kona, nebo Korejské království.
Ale ztratila jste obojí.
Je jen jedna cesta, jak budete žít.
Zajistěte mi účast na pamětní mši
za I Konovu matku, která se brzy koná.
Vy, já
a zesnulá královna, která vstane z mrtvých.
Na mši oznámím, že existují dva světy,
Korejské království a Korejská republika.
Takže můj synovec je konečně tu.
VÝSTAVA OSTATKŮ KRÁLOVSTVÍ KOREJSKÉ
Kam zmizel?
Co je to?
Vaše Veličenstvo, co...
Božínku. Co se stalo?
Vaše Veličenstvo.
Děkuji,
žes mě tehdy pustila.
Já vím.
Já vím, Veličenstvo.
A co pohřeb mého strýce?
Lidé jistě mluvili o tom, že tu nejsem.
Řekli jsme, že byl soukromý
a že truchlíte o samotě.
Všichni pozůstalí opustili zemi
a I Sung-hon odjíždí za čtyři hodiny.
Nekulhá náhodou?
Ano, kulhá.
Prosím, zjistěte, kde je.
Sám ho vyprovodím.
Ti šílenci!
Zatraceně!
Vaše Veličenstvo?
Neztrapnil jste nás už dost tím, že jste nepřišel na pohřeb?
Co tu děláte, když je po všem?
Nepamatuješ si mě? Z noci zrady.
U zadní brány paláce.
Muž, který tě postřelil do nohy.
Co...
Jak to, že to máte?
Nejlepší věc, kterou jsi v životě udělal,
bylo, žes to před mým strýcem utajil.
Kdyby věděl, že jsi byl komplic,
zabil by se.
Nikdy se nesmíš do království vrátit, ani po smrti.
Počkat.
Vyslechněte mě, Veličenstvo.
Syn prince Bujonga I Sung-hon
bude natrvalo vyhoštěn z Korejského království.
Ano, Vaše Veličenstvo.
Vaše Veličenstvo, počkejte!
Kone!
Veličenstvo!
Kone!
Prosím, oblečte si to. Je to rozkaz krále.
Jsi to opravdu ty,
Hjon-mine?
To jsem já, tvoje máma. Poznáváš mě?
Bylo to to jediné,
co jsem tehdy mohla udělat.
Mrzí mě to. Vážně.
Ztratil jsem se ti,
nebo jsi odešla?
Ztratil jsem se ti
náhodou, nebo jsi pustila mou ruku?
Chtěla jsem, abys žil.
Abys měl dobrý život.
Já jsem...
neměl dobrý život.
Nedělej
si naděje.
A nechtěj po mně odpuštění.
Jen jsem tě...
chtěl jednou vidět.
Chtěl jsem se probudit...
ze špatného snu.
Sbohem.
Tentokrát
opouštím já tebe.
Myslel jsem, že králové jídávají honosnější jídla.
To záleží na tom, s kým jím.
Prostřeli ten stůl pro tebe.
Máte ještě drinky, že?
Děkuji za dnešek.
Tvé matce se nic nestane.
Teď jsem ti to oplatil za jídlo.
Za to taky děkuji.
Kam teď půjdeš?
Zůstaneš tu?
Nebo se
vrátíš zpátky?
A co vy?
Vrátíte se do té noci?
- Měl bych. - Pokud ano,
určitě dokážete chytit I Lima?
Když se zaměřím jen na něj, ano.
Na chvíli, kdy mě škrtil.
Bude bezbranný, protože ho bude ovládat hněv.
Proč jste to neudělal dřív?
Neměl by ses ptát.
Rozbil jsem skleněnou kopuli
a spustil alarm, abych upoutal pozornost,
protože jsem se chtěl zachránit.
Takže se tentokrát nezachráníte?
- To ale zmizíte. - Když uspěju,
všechen tvůj čas v Korejské republice zmizí.
Vrátím se do doby než Kang Hjon-min potkal i Lima.
Musíš učinit rozhodnutí, kterého nebudeš litovat.
Říkám to,
protože to je poslední šance mě zabít.
Měl jsem vám otrávit pití.
Ví o tom plánu i Tche-ul?
Nesmí.
Byl jste nepozorný.
Slečno Peková!
Ty mrcho.
Jak se opovažuješ!
Ty blázne.
Modlil ses?
Já se modlila každý den, aby mě Bůh zabil.
A konečně...
umřu.
Konečně
umřu.
Překonal jsem smrt,
ale jak to, že jsem se nevyhnul tobě?
Jak jsi mě tu našel?
Sám bych to jen tak nezvládl.
Ale
nejsem sám.
Někdo nastavuje čas,
někdo tě honí,
někdo se modlí, aby tě chytili,
a někdo...
s tebou bude bojovat.
Jak se opovažuješ chtít...
přijít na pamětní mši mé matky?
Měl jsi tam na mě počkat.
Měli jsme se setkat tam.
Tohle se nesmí stát.
Nedovolím, aby to skončilo takhle.
Čas ještě nějakou dobu
nepoběží.
Nejdřív to bylo jen 22 kroků.
Zastavil jsi svět,
který mám mít já.
Odložil jsi smrt
na 25 let pomocí Manpasikdžok,
takže teď umírá svět.
Proto ten boj musí skončit teď.
To není možné.
Děje se něco?
Nemůžeš otevřít mou bránu. Jistě jsi to čekal.
Manpasikdžok byla zbrocená mou krví.
Vy dva tu počkejte.
Jsou to obelisky mého otce.
Konečně jsem to na vlastní oči viděl.
Chvíle, na kterou jsem čekal, je konečně tu.
Neslyším tu flétnu.
Manpasikdžok nenaříká.
Máš teď nekonečno a věčnost ve svých rukou.
Nebuď směšný.
Jistě že nenaříká. Je konečně zase celá.
Zapomeň na tu zradu.
Pojďme dovnitř.
Jen my dva.
Nenaříká.
Když nenaříká,
nemohu se vrátit do noci zrady.
Musím...
tu prasklinu obnovit.
Chcete mu vrátit jeho část?
Už ji nepotřebuji.
Je konečně zase celá.
Věčnost a nekonečno tam na nás čekají
a ty to chceš použít jen na to, aby ses vrátil do noci zrady?
Nepotřebuji nekonečno a věčnost.
Už nikdy
neuvidíš
ani nebudeš mít to místo.
Ty blázne.
Fajn. Zkus to.
Můžeš mě požádat, nebo mi to nařídit, a umřít.
Můžeš otevřít svou bránu,
ale někdo by mě musel doprovodit skrz mou.
Kdo by to byl?
Komu nařídíš, aby tam zemřel?
Zmlkni.
Nepřekonal jsi smrt.
Odložil jsi trest bohů.
S tím, jak se tomu vysmíváš,
zajistím, abys zemřel bídnou smrtí.
Zůstanu a půjdu s ním.
Ne, já půjdu. Musím jít jen s tím blbem?
Vaše Veličenstvo, vlastníma rukama se zbavím zrádce.
Řekl jsem ti to tolikrát. Mazej do svého světa.
Dejte mi ten kus. Kdy mám jít?
Jak daleko mám jít?
Jak daleko?
NEPOVOLANÝM VSTUP ZAKÁZÁN
- Pustili tě? - Co se stalo?
Jak jsi chytil I Lima?
Našel jsem Song Čong-hje.
A je mrtvá.
Ověřil jsem, že nemá rodinu.
Možná jsme jí měli pomoct.
Musíme ho vyzpovídat. Pojď dovnitř.
ZESNULÁ SONG ČONG-HJE
Tajemnice Moová.
Prosím, oznamte
Se-džin jako první v nástupnické linii zítra ráno.
- Veličenstvo. - Kdyby se mi něco stalo,
vnučka prince Bujonga, Se-džin,
nastoupí na trůn.
Veličenstvo.
Kde je Manpasikdžok?
Ne,
kdo ji teď má?
Taky jsi sem přišla umřít?
Půjdeš a umřeš?
Jen mi odpovězte.
Kde je Manpasikdžok?
Měla by ses bát!
Proč se, vy idioti, rozhodujete takhle?
Proč?
Bojím se.
Bojím se, že tam bude sám.
Bojím se,
že naše světy budou takhle i nadále.
Takže se rozhodněte.
Nebylo by lepší, kdybyste tam šel se mnou?
Tohle je vaše poslední šance.
Kdo má Manpasikdžok?
Jestli se bojíš tohohle,
pak jsem tě nic nenaučil.
Pěkně jsem to svému synovci a premiérce Kuové zavařil.
Vnučka prince Bujonga, I Se-džin, která žila v Los Angeles,
dnes ráno zemřela při autonehodě.
Pak Či-jong, vnučka
zakladatele Hogjong Pharmaceuticals, nehodu způsobila.
Ještě větší šok byl, že byla těhotná a měla brzy porodit.
Slečna Paková byla v LA,
aby se před porodem setkala s kamarádkami...
On k tomu využil Či-jong?
Bílý dům uvedl...
Mami?
Mami.
Mami, co jsi
měla k večeři?
K večeři?
Tys ještě nevečeřela?
Máš moc práce?
No tak, mami. Odpověz mi.
Cos měla k večeři?
Objednala jsem si čačangmjon.
Proč? Chceš si něco dát?
Co se děje?
Pouštíš mě, protože umírám?
Ještě mám trochu času.
Nežij jen trochu. Žij dlouho.
Nebo bude můj táta smutný.
Zkrať to.
Někam odcházím. Možná, že na dlouho.
Chraň mého tátu jako Čong Tche-ul, zatímco tu nebudu.
A něco pro mě předtím ukradni.
Jak se cítíš? Jsi v pořádku?
Zase mě dali do kupy.
Hej!
Co se stalo?
Dveře vypadají normálně. Jak utekla?
Před chvílí jsem ji pustila.
Proč?
Ty máš Manpasikdžok, že?
Dej mi ji.
Nemám. Co je to?
Mám I Lima.
Proč bys bral I Lima na stanici?
Stejně ho nemůžeme potrestat.
Potřeboval jsi ho někam uklidit na 48 hodin.
Musel jsi slíbit,
že přivedeš I Lima
za 48 hodin do bambusového lesa.
Dej mi Manpasikdžok.
- Musím tam jít. - Nenechám tě.
Nesmíš.
Když půjdeš,
možná se nevrátíš. Proč bys šla?
Nemyslím,
že tu můžu zůstat a vydržet to sama.
Nenuť mě k tomu.
Prosím.
Dej mi ji.
Nechápeš to?
Nenechám tě jít.
Chtěl jsem si to tajemství vzít do hrobu,
ale asi ti musím říct pravdu.
Mám tě rád, Tche-ul.
Celý život mám rád jen tebe.
Každou vteřinu mého života
ses mi líbila.
Jak bych tě mohl nechat jít?
Jak bych tě mohl nechat zemřít?
Nebuď směšná a jdi domů.
Prosím...
Dej mi ji.
Nebudu se omlouvat za to,
že jsem nevěděla, co ke mně cítíš.
Kdybych řekla, že mi tě je líto,
bylo by to pokrytecké.
Ale...
tak jako ty cítíš něco ke mně,
i já mám někoho moc ráda.
Slibuji, že se vrátím, a vynahradím ti to, jak jsem tě rozčilovala.
Tak mi ji prostě dej.
Prosím, pomoz mi.
Když nepůjdu,
myslím, že opravdu umřu, Sin-če.
Bůh musel vědět,
že si vyberu zabít I Lima
místo toho, abych se zachránil.
Kam se chystáte, Vaše Veličenstvo?
Máte na sobě slavnostní uniformu.
Proto mi nechal Bůh na rameni znamení.
Abych následoval svůj osud.
Jak sobecké.
- Vaše Veličenstvo. - Říkám ti to nejdřív,
aby ses už nemusela strachovat.
Říkáte mi co?
Ty jsi musela být
tak osamělá.
Nechala sis mé tajemství
jen a jen pro sebe.
Ta kniha básní...
byla dárek pro tebe.
Byla v ní
ta ukolébavka,
cos mi zpívala.
Napadlo mě to
a byla jsem z toho nesvá.
Ale proč jste se mě na to nezeptal?
Myslel jsem, že se vrátíš...
do svého světa.
- Vaše Veličenstvo. - Ale díky tobě
jsem si přečetl nádhernou báseň.
A mám na tebe prosbu.
Prosím, nech mě jít...
ještě jednou.
Když vás nechám,
vrátíte se zpátky?
Ty...
musíš zůstat zdravá.
To je můj poslední rozkaz.
Vaše Veličenstvo...
Kam tentokrát jdete?
- Jongu. - Ani na to nemyslete.
Ať jdete kamkoli, nemůžete jít sám.
Půjdu s vámi,
ať je to kamkoli,
na jakékoli bitevní pole.
O to víc, když se nebudete moct vrátit.
MEČ ČTYŘ TYGRŮ