Poika! Vuorovesi nousee!
En varoita toista kertaa!
Tuolla on laivoja!
Tanskalaisia. Saatanan paskat.
Ovatko he kauppiaita?
Ei, vaan viikinkejä. Mennään!
Menkää.
Missä poikani on?
Uhtred, johda puoli tusinaa miestä joelle.
Siellä on pakania. Tarkkaile heitä ja tarkista, montako heitä on.
-Totta kai, isä. -Älä tee muuta. Ymmärrätkö?
-Kyllä, isä. -Oswart, mitä nyt?
Laivoja! Näin ne rannalta.
-Mitä laivoja? -Tanskalaisia.
Ne suuntaavat kohti jokea!
Luoja ja Hänen pyhimyksensä meitä suojelkoot. Heillä ei ole sieluja.
-Meidän on rukoiltava. -Meidän on toimittava.
Uhtred, älä taistele yhdenkään kanssa.
-Palaa kotiin ennen iltahämärää. -Kyllä, isä.
Jumala on lähettänyt heidät rankaisemaan meitä synneistämme.
Kirotut olkoon syntimme, he saapuivat tukemaan Eoferwicin viikinkiarmeijaa.
Sinun on määrättävä pappi rukoilemaan pelastuksemme puolesta.
-Alferic! -Herra?
Vie ne sisään!
Kokoamme niin monta naista ja vanhusta kuin voimme -
ja viemme heidät piiloon.
Lähetä sana.
Haluan jokaisen miehen linnakkeen sisäpuolelle.
Jokaisen miehen on oltava valmis kuolemaan.
NORTHUMBRIAN KUNINGASKUNTA
POHJOIS-ENGLANTI 866 JKR.
Paapuurin puoli valmis soutamaan!
Tyyrpuurin puoli valmis soutamaan!
Isä.
Maista.
-Vettä. -Makeaa vettä.
-Kyllä. -Mitä muuta näet?
Näen kirkkaan joen, miehen jalan kokoisia kaloja,
metsän täynnä riistaa -
ja ennen kaikkea paikan, missä vanheta.
Hevosia.
Näen myös vakoojia paskomassa housuunsa.
Miekkamme kohtaavat vielä! Olette pakania!
Jumala on puolellamme!
Kjartan, meidän lienee näytettävä tuolle pojalle paikkansa.
-Rantaan. -Vauhtia!
Miksi jätän kylät ilman suojaa ja toin miehet sisäpuolelle?
Sitäkö kysyt?
Kylän voi rakentaa uudelleen, soturi kuolee vain kerran.
Tanskalaiset suuntaavat kenties etelään Eoferwiciin.
He tappavat kaikki, keitä he kohtaavat matkallaan.
Mene etsimään pappi.
Kyllä, isä.
Tule sisään, Osbert, älä lymyile varjoissa.
Hän haluaa tietää, oletko valmis.
Melkein. Tiedätkö, mitä minä teen?
Kirjoitatko kirjettä?
Vastausta kirjeeseen kuningas Aellalta,
joka pyytää isältäsi tukea, hänen armeijaansa -
auttamaan Eoferwicin kaupungin takaisinvaltauksessa.
Tämän vuoksi on tärkeää, että osaat lukea ja kirjoittaa.
Isä ei osaa lukea eikä kirjoittaa.
Isäsi kohdalla on liian myöhäistä.
Kuningas Aella olisi voinut lähettää ratsastajan.
Totta, mutta kuka tietää, puhuuko ratsastaja totta -
tai muistaako hän viestin oikein.
Nämä kirjeet ovat osa historiaa, ne kertovat totuuden.
Isäsi antaa kuningas Aellan ja kuningas Osbertin tietää,
että hän taistelee heidän armeijoidensa rinnalla Eoferwicissa.
Bebbanburgin sinetti takaa tämän todeksi.
Miksi taistelemme Eoferwicin puolesta?
Koska emme halua, että Englanti -
muuttuu pala palalta Tanskanmaaksi.
Kuulin, että me olimme pakania ennen -
ja että Woden ja Odin tarkoittavat samaa.
Tapamme olivat erheelliset, ja ymmärsimme kääntyä Rooman puoleen.
Kuulin, että pakanien sodan jumalat ovat raivokkaita.
Me olemme oikeassa, ja he ovat väärässä.
Osbert, olemme siunattuja.
Minun pitäisi panna sinut vannomaan Pyhän Cuthbertin kamman kautta,
ettet ikinä mainitse Wodenia.
Entä, jos minulla olisi koira nimeltä Woden?
Mitä tekisit silloin?
-Sinulla ei ole. -Mitä tekisit?
Entä sika nimeltä Thor?
Tule, menemme isäsi luo. Tule!
Sika nimeltä Thor...
Onko se oikeasti Pyhän Cuthbertin kampa?
Totta kai se on.
Kamman harjaksissa on hänen pyhiä hiuksiaan.
Missä isäsi oli viimeksi?
Köyrimässä palvelijatytön kanssa.
-Tuo on vale, Osbert. -Ei ole.
Aiotko ikinä lakata kiusoittelemasta?
En.
Ratsuja lähestyy!
Hän ratsastaa Uhtredin hevosella.
Osbert.
Ei!
Haudatkaa se, mitä hänestä on jäljellä.
Osbert, tule.
Muistatko, mitkä viimeiset sanani hänelle olivat?
Käskit häntä tarkkailemaan ja kielsit taistelemasta.
Emme tiedä olosuhteista...
-Kielto on kielto. -Hän oli nuori.
Taistelua ei tarvittu ennen Eoferwicia.
Halusit nähdä Osbertin, herrani.
Sinun...
Nimesi on nyt Uhtred Uhtredinpoika.
-Onko sinulla meripihkakivesi? -Kyllä, isä.
Pappi näyttää sinulle historiasi, pergamentit.
Opeta hänelle, kuka hän on.
Haluaisin kastaa hänet uudestaan.
Jos hän saapuu Taivaan porteille Uhtredina,
he saattavat ihmetellä, mitä Osbertille tapahtui.
Tee, mitä täytyy, mutta tee niin kuin käsken.
Herra.
Olimme kerran kuninkaita.
Hallitsimme kaikkea Tuede- ja Tine-jokien välillä.
Meidän pitäisi olla kuninkaita jälleen.
Niin pitäisi, mutta sillä ei ole väliä,
miksi meitä kutsutaan, kunhan he tottelevat.
Esi-isämme ottivat tämän maan haltuunsa.
Veremme ja luumme ovat vahvistaneet sitä.
Nyt sinä olet Bebbanburgin uusi perillinen.
Ja kuolet tarvittaessa sen puolesta.
Kyllä, isä. Ja tuon sinulle Uhtredin -
murhaajan pään.
Ei, sinä olet Uhtred!
Etkö kuunnellut minua?
Älä kerro minulle, mitä teet, olet vain pentu!
Et tuo minulle mitään vaan tarkkailet ja opit!
Upota hänet veteen ennen kuin hänen äitinsä kieli piinaa minua.
Hän ei ole äitini.
Otatko hänet mukaan taisteluun tarkkailemaan ja oppimaan?
Hän on tarpeeksi vanha.
Valitse 30 miestä ja jää Bebbanburgiin.
Suojele poikaa, hän on perijäni.
Kolmekymmentä riittää, ja heidät pystyy ruokkimaan.
Teetkö tämän puolestani?
Tulisin mieluummin Eoferwiciin.
-Mutta teen, mitä pyydät. -Kiitos.
Tule, nopeasti.
Kiirehdi.
Taivaan isä, tee palvelijastasi, Uhtredista,
pyhimysten -
ja kirkkaimpien enkelien arvoinen.
Anna pyhän vetesi puhdistaa hänet ja tee hänestä siunauksesi arvoinen.
Tee hänestä välineesi ja aseesi.
Anna hänen ymmärtää kirjoitetun sanan merkitys,
jotta hän voi oppia ihmeistäsi -
ja levittää ilosanomaasi.
-Beo... -Anna hänelle viisautta -
ja kunnioitusta, jotta hän olisi hurskas johtaja.
Beocca, hän on puhdas.
Aamen.
Uhtred, Bebbanburgin Uhtredin poika,
tervetuloa kristilliseen maailmaan.
Katso, tässä on kansasi ja maasi.
Missä ihmiset ja sotilaat ovat?
Matkalla Eoferwiciin isäsi johtamana.
Hän liittyy kahden muun Northumbrian kuninkaan seuraan.
Ilman minuako?
Sinä jäät Bebbanburgiin lempeän setäsi kanssa.
Olen vannonut suojelevani sinua.
Jos haluat taistella, voimme vääntää kättä.
-Missä pappi on? -Isäsi kanssa. Syö.
Sinulla on töitä tehtävänä talleilla.
Onneksi meillä on hevosia.
-Sinun pitää syödä. -Minulla ei ole nälkä.
Meillä on töitä, hevosenpaskaa lapioitavana.
Etsi minut, kun olet valmis.
Scallion, jos veljeni kaatuu taistelussa, pojan on kuoltava.
NORTHUMBRIAN KUNINGASKUNTA
Tulimme pitkän matkaa, eikä kukaan ota meitä vastaan.
Kreivi Ragnar.
Guthrum!
-Miten voit? -Hyvin, olen nälkäinen!
-Entä poikasi? -Hän on tulossa.
-Ragnar. -Ubba, toin miehiä ja hevosia.
Mukava nähdä, voitko hyvin?
Annoitko hänelle hänen poikansa pään lahjaksi? Miten hän reagoi?
Hän ei tehnyt mitään.
Hän lukitsi soturinsa linnakkeen sisäpuolelle.
Se ei ollut pelkuruutta -
vaan pidättäytyneisyyttä. Hän säästää miehiään.
Hän on Uhtred.
Yksi Northumbrian kolmesta kuninkaasta, soturikuningas.
Kaksi muuta ovat typeryksiä, jotka haluaisivat taistella toisiaan vastaan.
Onko tämä totta?
Kuningas Aella ja kuningas Osbert vaativat kumpikin Eoferwiciä itselleen.
Heidän nimensä ovat niin outoja.
Milloin taistelemme?
Toivon, että pian.
En ole päättänyt vielä.
He ovat typeryksiä, mutta heillä on kolme armeijaa.
-Heitä on enemmän. -Mutta he ovat eripuraisia.
Kolme kuningasta, joista vain yksi, Uhtred, voi johtaa heitä.
Tapamme siis hänet, ja Northumbria on meidän.
Kuulkaas poikaa, hän on kuin minä!
Niin, kun olit nuorempi.
Totta kai. Hän on vasta poika.
-Sanoinpahan vaan. -Ubba, kutsuitko minua vanhaksi?
-Storri? Enhän minä ole vanha? -Et.
Olen nähnyt kaupungin ulkopuolisen alueen.
Minulla on hyvä suunnitelma.
Poikani haluaisi kastaa miekkansa kanssasi.
Taistelemmeko siis?
Storri?
Merkit ovat hyvät.
Näin tänä aamuna korpin,
joka lensi kohti saksien leiriä,
ja olen varma, että se pyysi minua seuraamaan sitä.
Me siis taistelemme.
Mikä helvetti tämä on?
Pakanien helvetti. Meitä on enemmän!
Heitä on oltava enemmän.
Mikään ei muutu, hyökkäämme puolella miehistämme.
Toiset seuraavat,
kun he ovat alakynnessä.
He ovat luopuneet etulyöntiasemasta.
Kingaler, sinun ja Uhtredin armeijat hyökkäävät ensin.
Valmistautukaa!
Kilpi!
Ei ilman minua!
Kun ilta koittaa, olemme hankkiutuneet eroon tästä rutosta -
ja laskemme saalistamme!
Kilpeni!
Tappakaa heidät kaikki!
Muuri pitää.
Siirtäkää kilpenne. Eteenpäin!
Eteenpäin!
Lepo.
Työntäkää, se toimii!
Työntäkää heitä eteenpäin!
He väsyvät, he eivät jaksa vastustaa.
-Olemme voitolla, katso. -Olemme voitolla.
Ei vielä!
Hyvä luoja, ei.
Kilvet! Muuri!
Hyvä luoja, ei tätä!
Tappakaa heidät kaikki!
Suojatkaa säärenne!
Nosta miekkasi -
ja säästä nämä englantilaiset, jotka taistelevat sinun nimeesi.
Anna pakanien sydämien murtua ja kuihtua.
Palauta voimasi näihin Englannin miehiin,
jotta he voivat kunnioittaa sinun nimeäsi näiden perkeleiden verellä.
Armahda meitä.
Älä hylkää meitä, älä hylkää Englantia.
Seuratkaa minua!
Tappakaa hänet.
Sulkekaa muuri ja tappakaa hänet!
Ei!
Hän on kuin ampiainen.
-Ampiainen on menettänyt pistimensä. -Kyllä.
Oletko varma, että hän on saksi? Hän taistelee kuin tanskalainen.
Antakaa hänen olla!
Jättäkää hänet eloon!
Osa näistä nuorista voi tulla tarpeeseen.
Isä, tästä pojasta puhuin.
Se, joka melkein tappoi sinut? Jätätkö minut yksin hänen kanssaan?
En ole nähnyt kenenkään voittavan sinua.
Leikkaa minulle kanaa.
Varo, se on terävä. Sillä voi tappaa miehen.
Kana on lautasellasi.
Oletko aina ollut sokea?
Näen tarpeeksi.
Keitä he ovat tappaneet?
Vankeja.
Juuri nyt kuninkaan.
-Kuoliko hän hyvin? -Ei.
Sitten hänen ei olisi pitänyt olla kuningas.
Kuka istuu keskellä salia?
Iso mies ja pieni mies?
Kyllä, ja heidän välissään istuu harmaa mies.
Jos sinut säästetään, sinun kannattaa varoa isoa miestä, Ubbaa.
Neuvoni on,
että älä koskaan suututa Ubbaa tai taistele hänen kanssaan.
Jos minut säästetään?
Hän kuuntelee vain jumalia.
Miehet, jotka tekevät, mitä jumalat käskevät, ovat arvaamattomia.
Mitä tarkoitit sillä, että jos minut säästetään?
Olet vankini.
Harmaa mies on Egbert, saksien ealdorman.
Hän on vannonut uskollisuuttaan ja kutsuu itseään kuninkaaksi.
Hän ei hallitse mitään.
Pian yksikään Englannin kuningas ei hallitse mitään.
Northumbria on meidän. Mercia on pian meidän.
Sitten Itä-Anglia, Cornwallum -
ja lopulta viimeinen kuningaskunta, Wessex.
Olen kuullut Wessexistä.
Siellä voi kasvattaa mitä vaan.
Kerro minulle nimesi.
Uhtred. Olen Bebbanburgin ealdorman.
Oletko?
Olen. Omistan pohjoisen maat.
Miten pitkään olet ollut näiden maiden ealdorman?
Isäsi päätti taistella meitä vastaan.
Nyt hän on kuollut.
Hän ei välittänyt minusta.
Ymmärrän nyt, miksi poikani säästi sinut.
Bebbanburgin Uhtred, sinä olet soturi.
Ota olutta.
Juo.
Juo paljon.
Tässä.
Vie se tuonne.
Ajattelin pitää heidät molemmat,
sekä pojan että tytön. He voivat auttaa äitiäsi.
Oletko eri mieltä?
En, mutta tapoimme hänen isänsä.
Jos hän on ealdorman, voimme myydä hänet lunnaita vastaan.
Ehkä.
NORTHUMBRIAN KUNINGASKUNTA
Brida, varo, älä läikytä vettä.
Teet lattiasta mutaa.
Uhtred, pilko puita.
Brida, hoida sinä vuohet.
Onko Uhtredilla aikaa leikkiä?
Vasta kun työt on tehty.
En halua tyttäremme leikkivän orjien kanssa.
-He ovat lapsia. -Heillä on paikkansa.
Yrmy.
Hevoseni.
Hei, Ragnar Ragnarson!
Hei, Uhtred jokin.
Opeta minulle, miten käyttää miekkaa.
Emme opeta orjia taistelemaan.
Kielesi maksaa sinulle vielä henkesi.
Takaisin töihin!
Mitä haluat leikkiä?
Rakensimme salin rotkoon.
Olen leidi, ja Uhtred on soturi.
-Eikö hän ole palvelija? -Se on vain leikkiä.
-Susi? -Uhtred!
-Se oli susi. -Varo villisikaa!
Näin sen. Sillä oli terävät hampaat ja keltaiset silmät.
Älä päästä susia luokseni, Uhtred.
Pidä ne kaukana tulella.
Näen ne. Ne ovat yhtä isoja kuin Ubba ja haisevat pahemmalle.
Näitkö tuon?
Uhtred?
Pysy siellä.
Katso!
Mitä tapahtuu?
Pysy ylhäällä, Thyra.
Se on Sven, hän ei satuta sinua.
Mutta hän tappaa meidät.
Juokse!
Se oli oikea miekka!
Näin sen.
-Uhtred! -Thyra.
Mitä nyt? Oletko tapellut taas?
Kyllä.
Sveninkö kanssa?
Kjartanin pojan?
Kyllä.
Hän on sinua isompi.
-Hän on paskiainen. -Miksi sanot noin?
Kuka aloitti?
-Kuka aloitti tappelun? -Minä.
Vainko sen vuoksi, että hän on paskiainen?
Tanskalaiset ovat murhanneet vähemmästä.
Riittää!
-Haluatko, että sinut myydään? -Haluan syödä.
-Puhu kovempaa. -Haluan syödä!
Haluatko syödä?
Tiedätkö mitä? Puolestani voit nääntyä nälkään.
Tappeleminen on odotettavissa, tottelemattomuus ei.
Sven aloitti sen!
Kjartan!
Kreivi Ragnar, salli minun sanoa, että hän on hyvä poika.
Hän toi miekan mailleni. Sanon hänelle sanottavani.
Aikanaan hän palvelee laivallasi.
Hän on loukannut minua.
Hän ei tarkoittanut pahaa.
Eikö?
Hän näki tyttäreni alasti.
Häntä rankaistiin. Saksiorjasi viilsi häntä.
Teenkö oksista ruudun?
Taisteletko kanssani poikasi puolesta vai noudatko hänet?
Sven! Tule tänne.
Kerro hänelle, mitä sinun pitää sanoa.
-Olen pahoillani. -Hän ei kuule sinua.
Olen pahoillani siitä, mitä tein.
Kajosit tyttäreeni. Riisuit hänet alasti.
-Ei täysin alasti, herra. -Hän on siinä iässä, herra.
-Onko tämä totta? Ei täysin alasti? -Kyllä, herra.
Sitten vien häneltä vain yhden silmän.
Ei, pyydän!
Sinut on karkotettu mailtani.
Minulla on jotain sinulle.
Mitä?
Amuletti, Thorin vasara.
Mutta...
Mitä?
Olet kristitty.
Ota se.
-En voi. -Etkö halua sitä?
-Haluan. -Ota se!
-Yritän. -Ota se.
En usko, että hän haluaa sitä.
-Haluan! -En usko.
Kiitos.
Kerro minulle Tanskasta,
kodistasi.
Mitä voin kertoa?
Siellä on märkää -
ja karua. Maa on tasaista ja hiekkaista,
eikä siellä voi kasvattaa pieruakaan.
Sen takia olemme Englannissa.
Kasvattaaksemme.
Sen takia nuori Ragnar lähtee pian Irlantiin.
Lähdetkö taistelemaan?
Tekemään itsestäni rikkaan.
Jos haluaa maata tai hopeaa, se on otettava.
Olin ylpeä sinusta tänään, Uhtred.
Olin ylpeä.
En tunne sinua, et näytä lähetiltä,
eikä vielä ole Ubban maksun aika.
Olin laivan kapteeni.
Minulla ei ole laivoja, joten en tarvitse kapteenia.
Minulla on uutisia.
Haluaisin jotain vastineeksi, herra.
Ei nyt.
Ehkä voimme jatkaa toistemme auttamista.
Ehkä.
Kaksi päivää etelään täältä.
Miehellä, jota palvelin ennen kuin minut karkotettiin, on pikkurotta,
orja, jota hän kohtelee hyvin.
Teillä on oikeus ostaa tämä orja takaisin, jos niin haluatte.
Takaisin?
Hän on veljenpoikanne, Uhtred. Hän on elossa.
Entä jos en suostu palautettavaksi?
Perheesi tietää, että olet elossa.
He haluavat, että sinut palautetaan. Mutta heidän on maksettava.
Ragnarilleko?
Ubba ottaa yli puolet. Niin on tapana.
Minulla ei ole perhettä.
Pitäkää heidät tuolla, pankaa hevoset liekaan.
Scallion, täällä.
Uhtred. Kohdellaanko sinua hyvin?
Saan ruokaa.
Hyvä. Muuta emme halua.
Mikä sinulla on kaulassasi? Jokin symboliko?
He pakottavat minut käyttämään sitä.
Saanko nähdä?
Puhun suoraan. Setäsi tappaa sinut.
Et voi palata Bebbanburgiin. Sinun on paettava.
Hän haluaa olla ealdorman. Itse asiassa hän haluaa olla kuningas,
kuten tuo säälittävä Egbert.
Tanskalaisten sätkynukkekuningas.
Mene Wessexiin.
Oikea kuningas Ethelred -
ja hänen veljensä prinssi Alfred -
ovat hyviä, kristittyjä miehiä.
Lopeta kuiskailu, pappi.
Uhtred.
Yksikin sana vielä, ja leikkaan kiveksesi irti.
Tapaan sinut siellä.
Se ei ole tarpeen.
Mitä hän sanoi?
Hän kysyi, kohteletteko minua hyvin.
-Paljonko? -Kolmesataa.
Se on naurettavan paljon.
Miten poika voi olla 300 hopeakolikon arvoinen?
Koska sanon niin. Koska hän on ealdorman.
Hän on poika.
Minä olen Bebbanburgin ealdorman.
Minä kannan sinettiä ja lippua.
Se sinetti oli isäni ja kuuluu nyt minulle!
Ole hiljaa. Olet kauppatavaraa, et muuta.
-Hänestä on pyydetty lunnaita. -Niinhän minä sanoin.
Olen antanut teille maata, hevosia,
ruokaa avokätisesti sekä miekkani.
Vastineeksi pyydän reilun hinnan ainoasta veljenpojastani.
Mikä on mielestänne reilu hinta?
Tarjoan 100 hopeakolikkoa.
Kaksisataa.
Liittolaisuuteni ja 100 kolikkoa ovat reilu hinta.
Eivät ole.
Maksan pojasta 120 hopeakolikkoa.
Se ei riitä!
Hyvä on, 200 kolikkoa.
Hyväksyn ehtonne.
Myyn pojan kreivi Ragnarille.
-Mitä? -Lunnaita vastaan.
Niin minä sanoin! Eli asia on päätetty.
Olen tullut pitkän matkaa.
Olen tarjonnut liittolaisuuttani.
Sen takia olet yhä hengissä.
Väittelet nyt minun kanssani.
Jos kaupat on tehty, on oluen aika.
Kuningas Egbertin pitää istua.
Eikö minua vaihdetakaan lunnaisiin?
Kuulit, mitä Ubba sanoi. Minä ostin sinut.
Ajattelin uhrata sinut Odinille.
Paljonko maksoit minusta?
-Liikaa. -Paljonko on liikaa?
Miekkani painon hopeaa.
Minut ryöstettiin,
mutta pidämme sinusta ja haluamme pitää sinut.
Olenko nyt tanskalainen?
Olet Uhtred Ragnarson.
Olet poikani.
Brida, ei sinne! Vie vuohi ulos.
Seuraavalla kerralla, vannon sen.
Katso, äiti!
Se on kaunis.
En voi uskoa, että menetän sinut jo nyt.
Asun toisella puolen peltoa.
Jos hän ei kohtele sinua hyvin,
voit tulla pellon halki takaisin.
Täällä näyttää hyvältä.
Uhtred, pidätkö hääkorustani?
Kyllä, se on kaunis.
Hän ei tiedä mitään koruista.
Voisit yhtä hyvin kysyä minulta.
Uhtred, tule. Saat auttaa minua vuohien teurastamisessa.
Peseydyin juuri.
Vuohet ovat tyytyväisiä.
Voit lakaista lattian myöhemmin.
Siirry!
Tämä on tekosyy keskustelulle.
Thyra on menossa naimisiin. Ehkä on aika, että harkitset samaa Bridan kanssa.
Hyvät miehet kyselevät hänen peräänsä.
Sinun pitää päättää, mitä olet hänelle, mitä olette toisillenne.
Brida päättää asioistaan itse.
Niin päättääkin, mutta olen nähnyt, miten hän katsoo sinuun.
Hän vahtii hiiliä tänään metsässä.
Ota hevoseni ja mene hänen seurakseen.
Maa on lämmin.
Miksei?
Luulin, että ollakseni aito tanskalainen minun pitää avioitua tanskalaisen kanssa.
Älä nyt.
Rakastan sinua kuin nuorta Ragnaria.
Miksi olet täällä?
Ajatteletko koskaan englantilaista elämääsi?
Sitä, kuka olit ennen kuin tulit Ragnarin luokse.
En.
Entä sinä?
Ajattelen kuka olin...
Ääniä.
Miehiä.
Tanskalaisia. Keitä he ovat?
Tänne päin.
Tuo on Kjartan. Muistatko hänet?
Tuon täytyy olla Sven.
Jotain on vialla. Meidän on kerrottava Ragnarille.
He ovat meidän ja muurin välissä.
Me kierrämme muurin. Jätämme hevoset ja juoksemme.
Oven eteen.
Savua!
Tulipalo!
Herätkää!
Herätkää, tulipalo!
Tulkaa!
Tänne päin. Ravn!
Nopeasti.
Tule!
-Ovi on lukittu! -Niin tämäkin!
Valmiina.
Tämä on auki!
Seuratkaa minua, tänne päin.
Jousimiehiä!
Älkää menkö sinne, odottakaa minua!
Tulkaa.
Ragnar!
Sulje ovet, meillä on Thyra.
Annetaan muiden palaa.
Vie hänet kanssasi Valhallaan.
-Kyllä. -Tapaan teidät siellä.
Ei.
Etsikää hopea!
Nyt!
He etsivät Ragnarin rikkauksia.
He eivät löydä niitä.
Etsikää takaosasta. Lähdemme kohta.
Luulit, että antaisin sinun avioitua jonkun toisen kanssa.
Tiedätkö, mitä teen kehollesi -
ja suullesi?
Kaikkea sitä, mistä olen unelmoinut, ja muutakin.
Kuka pysäyttää minut?
Peloton kreivi Ragnar on poissa.
Hänen saksilemmikkinsä Uhtred -
paloi poroksi hänen kanssaan.
Mitä vain.
Alas!
Tuo mies, saksi. Hänen nimensä on Scallion.
Hän työskentelee setäni kanssa. Hän kertoo sedälleni, että olen kuollut.
-Anna hänen. -Hän on Kjartanin seurassa.
Polttakaa se maan tasalle.
Ehkä hän suunnitteli tämän setäsi kanssa.
Miksi he kuvittelevat, että he selviävät tästä rangaistuksetta?
He saavat rangaistuksensa mutta eivät sinulta.
Uhtred, kuuntele, me autamme Ragnaria pysymällä elossa ja kertomalla tästä.
-Haluan tappaa jonkun. -Ei.
Valitsen hänet.
Ei, Uhtred!
Tulkaa!
Tärkeintä on pitää hevoset yhdessä.
Älkää jättäkö aseita.
Siirtäkää nuo. Me tarkistamme takaosan.
Älkää jättäkö sinne mitään. Tuokaa kaikki tänne.
-Tulkaa. -Tänne!
Mennään.
Tiedät, kuka olen. Etsit minua.
Muistatko minut?
-Siinä kaikki. Lähdetään. -Tulkaa.
Tuokaa hevoset.
Se kuuluu nuorelle Ragnarille.
Kyllä.
Me käytämme sen, mitä tarvitsemme, pysyäksemme elossa.
Kerromme tästä. Mitä sitten?
Etsimme uuden herran, jota palvella.
En suostu seuraamaan vierestä, kun kaikki viedään minulta.
Palaan...
Minne?
Alkuun.
-Onko se Scallion? -Ei, herra.
-Näyttää tanskalaiselta. -Ehkä Kjartanin miehiä.
Olen Bebbanburgin Uhtred ja otan sen, mikä minulle kuuluu!
Bebbanburg kuuluu minulle!
Hevoset!