Synnyin Englannin oltermanniksi.
Uthred, Bebbanburgin Uthredin poika, tervetuloa kristittyyn maailmaan.
Olen Northumbrian Bebbanburgin maiden perijä.
-Onko sinulla se meripihkakivi? -On, isä.
Esi-isämme valtasivat tämän maan. Sinä kuolet sen puolesta, jos tarvitsee.
Olin 12-vuotias, kun lähdin ensi kertaa sotaan.
Tappakaa ne kaikki!
Näin, kun isäni tapettiin.
Setäni vei maani ja vannoi uskollisuuttaan tanskalaisille.
Älä ikinä petä Ubbaa -
äläkä ikinä käy hänen kimppuunsa.
Valloittajat veivät minut -
sekä saksilaisen tytön Bridan.
Minusta tuli ensin orja, sitten jaarli Ragnarin poika.
Siinä oli minun perheeni. Minun elämäni.
Nuori Ragnar, veljeni, ja Brida, rakastajani.
Kohtalo teki minusta tanskalaisen.
Sitten kohtalo toi mukanaan petoksen.
En katsele vierestä, kun minulta viedään kaikki.
Bebbanburg on minun!
Kohtalo on kaikki kaikessa.
Ratsaille!
Suunnataan metsään.
Oikealle, tuon rinteen takana on rotko.
Kavionjälkiä on oltava jossakin.
Jossakin on oltava kavionjälkiä!
Hakekaa lisää miehiä. Haluan, että hänet löydetään!
Menemme vaikka Merciaan, jos tarvitsee,
mutta haluan, että hänet löydetään ja tapetaan.
Hän näytti isältäni.
Nyt hän tietää, että olet elossa, ja jatkaa etsimistäsi.
Antaa etsiä. Tapan hänet ja otan takaisin sen, mikä on minun.
Hänellä on armeija. Hänellä on tanskalaisten tuki.
Sinulla on vain minut!
Ei, meillä on Ubba.
Mennään kertomaan hänelle.
Hänen armeijallaan kostamme Ragnarin kuoleman ja viemme Bebbanburgin.
Niinkö yksinkertaista se on?
Niin.
Brida...
Brida, laula minulle laulu.
En laula. En ole sinun skaldisi.
Totta, ja lisäksi säikäyttäisit linnut.
Mitä?
Vaistoan ilmasta jotakin.
Kuoleman.
Kuka teki tämän? Kuka ryösti tämän kylän?
En voi liikkua.
Selkäsi on murtunut.
Kuka tämän teki?
Tiedät kyllä, kuka. Tanskalaiset tämän tekivät.
Miksi?
En usko sinua.
Miksi he hyökkäisivät heitä ruokkivaan kylään?
Kostaakseen.
Mistä lähtien tanskalaiset ovat tarvinneet syyn tappaa?
Kostaakseen minkä?
Kerro, miksi he kostivat, niin päätän tuskasi.
He kostivat kapinan, joka tapahtui pohjoisessa.
Saksilaisorja tappoi isäntänsä häissä.
Mikä orjan nimi oli?
Puhut hyvin englantia tanskalaiseksi.
Hänen nimensä!
Uhtred.
Päätä tämä.
Päätä...
-Sano... -Sano mitä?
Sano mitä pohdit.
Pohdin, onko sinulla pökäle aivojesi tilalla?
Kiitos.
Meidän ei olisi pitänyt mennä Bebbanburgiin.
Olisi pitänyt antaa heidän uskoa, että olet kuollut!
Erehdyt. Haluan heidän tietävän, että olen elossa.
Heidän pitää tietää, että olen elossa, koska heillä on minun omaisuuttani.
Se tuntuu minusta paremmalta.
Niin tuntuu koirastakin, joka pissaa puuhun.
Haluatko, että haukun?
Meidän pitäisi mennä etelään päällikkö Ubban luo -
kertomaan tarina Ragnarin kuolemasta.
Me teemme sen nyt.
Nyt on toinenkin tarina,
jonka mukaan joku orja tappoi isäntänsä.
Ubba tietää, että Ragnar oli isäni.
Hän ei tiedä mitään! Tuskin hän edes muistaa sinua!
Hän uskoo sen tarinan, jonka kuulee ensimmäisenä!
Ja hän tappaa sinut.
Jos osaisit, voisit kirjoittaa hänelle.
Jos hän osaisi lukea.
Et ole jättänyt valinnanvaraa.
Meidän pitää löytää Ubba ja toivoa, että hän uskoo sinua.
WESSEXIN KUNINGASKUNTA
Kiitos.
Isä Beocca.
Isä.
Segwall.
Nähdään kuninkaan salissa.
Herra?
Herra Alfred, minä täällä, isä Beocca.
Kuningas on kutsunut neuvoston koolle.
Älä katso minua, isä.
Olen syntinen, katkera syntinen.
Olemme kaikki syntisiä.
Olen naimisissa! Ei olisi pitänyt mennä naimisiin.
Hän lähettää kiusauksia koetellakseen meitä.
Kun epäonnistumme, hän lähettää tanskalaiset rankaisemaan.
Ei olisi pitänyt mennä naimisiin. Olisi pitänyt liittyä kirkkoon -
tai mennä luostariin.
Jumala olisi saanut teistä mahtavan palvelijan,
mutta hänellä taitaa olla muita suunnitelmia.
Jos veljenne kuolisi, ihmiset kääntyisivät puoleenne.
Luoja paratkoon, jos hän kuolisi.
Minkälainen kuningas minusta tulisi?
Teistä tulisi Jumalan kuningas.
Rooman Pyhä isä on siunannut ja valinnut teidät.
Teistä tulisi Jumalan kuningas.
Olen nähnyt tytön, joka piinaa teitä. Hän on...
-Hänet pitää karkottaa. -Päinvastoin.
Hänet pitäisi tuoda palvelukseenne.
-Ei se onnistuisi. -Pystytte vastustamaan häntä.
Näyttäisitte Hänelle voimanne.
Kiitätte Häntä koettelemisesta -
ja ylistätte Häntä sitten kiusauksen vastustamisesta.
Joka tapauksessa...
Minulla on uutisia, jotka voisitte viedä neuvostolle.
Mitä uutisia?
Englantilaisten kapinasta pohjoisessa.
Se nujerrettiin.
Mutta aatelismies, joka siitä vastasi, oli Bebbanburgin Uhtred. Tunnen hänet.
Tanskalaiset veivät hänet lapsena.
Hänen sydämensä on selvästi yhä englantilainen.
-Onko hän elossa? -Uskoisin niin.
Hän on soturi.
Hän kuulemma tappoi tanskalaisen isäntänsä ja 40 miestä.
Hän tuntee heidän tapansa ja puhuu heidän kieltään.
Eikö hänestä voisikin olla hyötyä?
Voisitte mainita hänet neuvostossa.
Miksi hän tappoi isäntänsä?
Veren, rahan tai nautinnon takia?
-Englannin takia. -Niin, mutta mistä tiedämme sen?
Hän saattaa olla vain pakana, joka heiluttaa mielellään miekkaa.
Mutta minä tunnen hänet.
Ei, isä Beocca, tunsit hänet joskus.
Tunsit hänet lapsena.
Voisin lähettää sanan maaseudulle.
Isä, hän on haamu, pakanallinen huhu.
Jos hänet nähdään ilmielävänä, sitten hänet voi mainita.
Mutta varaan uskoni vain Jumalalle.
Mutta se tyttö. Saatat olla oikeassa hänestä.
Tuo hänet palvelukseeni, ja rukoile puolestani.
Kuten aina, herra.
Alfred.
Itä-Anglian kuningas Edmund anoo Wessexiltä armeijaa.
Tanskalaisen päällikön, jaarli Ubban hyökkäys on vääjäämätön.
Tästä on kaksi päivää.
Marssi tanskalaisten valitsemaan paikkaan taistelemaan -
ei ole strategia, jota kannattaisi harkita.
-Eikä siinä kaikki. -Minä kieltäytyisin.
-Se on oikein. -Onko Ubba -
se tanskalainen, jota kuningas Edmund -
-on ruokkinut ja juottanut aiemmin? -On.
Ehkä siinä toivossa, että hän saattaisi ohittaa -
Itä-Anglian matkallaan valloittamaan Wessexiä.
Minun mielestäni Edmund ansaitsee vain hiljaisuuden.
Liian julmaa, nuori Odda. Edmundin toive taisi olla -
käännyttää tanskalaiset pakanoista kristityiksi,
alkaen hyväntekeväisyydestä.
Siitä hän ansaitsee ylistystä.
Se on totta, jos tuo oli hänen toiveensa.
Edmund on hurskas mies. Hänen tekojaan ei pidä sekoittaa pelkuruuteen.
Huolimatta Edmundin aikeista, jos ihmeitä ei tapahdu,
Itä-Anglia on pian tanskalaisten hallussa.
Me rukoilemme kaikki sellaisen ihmeen puolesta.
Hän tarvitsee rukouksiamme.
Hän ei kuitenkaan saa Wessexistä yhtään miestä,
-olemmeko siitä yhtä mieltä? -Kyllä.
Sitten on tunnustettava se, että olemme nyt yksin.
Englannin viimeinen kuningaskunta.
Pian Wessexin miehet -
tuijottavat tantereella pakana-armeijaa.
Meidän on oltava valmiita. Meidän on rukoiltava ja valmistauduttava.
Odda, Merciaa, Lundenea ja Itä-Angliaa on pidettävä tarkasti silmällä.
Ennakkotiedot ovat kaikki kaikessa.
-Järjestyy. -Kirjuri,
kaikkien kaupunkien ja kylien pajojen -
on hohkattava yötä päivää.
Tarvitsemme kaiken raudan, mitä niistä tulista liikenee.
Kyllä, herra.
Eniten tarvitsen miehiä.
Vahvoja, taistelevia miehiä,
jotka ovat valmiita kuolemaan. Koska sitä se vaatii,
jotta voisimme pelastua.
Miesten verta.
Ravn tapasi sanoa: "Älä koskaan taistele Ubbaa vastaan."
Itä-Anglia taisi juuri tehdä sen virheen.
Pysytellään tältä erää poissa.
Sytytetään oma tulemme.
Ubba on arvaamaton, ja ottaa käskynsä Jumalilta.
Tiedän, hän kuuntelee vain velhoa.
Ja hän on järjiltään.
Miten aiot lähestyä häntä?
Miehenä.
Se on tehtävä.
Niin on. Mutta sinun henkeäsi pitää suojella.
-Miten? -En tiedä.
Meidän pitäisi pökkiä tänään.
Meidän pitäisi, niin on kirjoitettu.
Että meidän pitäisi pökkiä?
Kohtalomme on pökkiä tänään.
Nautin ajatuksesta.
Muusta et saakaan tänään nauttia.
-Lopeta! -Mitä? Mikä on?
Taisin keksiä sen.
Otamme panttivangin, joka toimii kilpenäsi.
Kenet?
En tiedä. Jonkun, jota ilman hän ei pärjää.
Storri. Hänen velhonsa.
ITÄ-ANGLIAN KUNINGASKUNTA
Kuka tämä nainen on?
Miksei hän ole selällään?
Se ei ole sinun asiasi, mutta hän on Storrille.
Saksilaishuora Ubbalta.
Olen nähnyt sinut aiemmin.
Palvelin jaarli Ragnaria, ja nyt palvelen Ubbaa.
Näet minut varmasti uudestaan, poika.
Storri on kuulemma kirkolla.
Hän on luostarissa -
huolehtimassa kuningas Edmundista ja tappamassa hänen pappejaan.
Hei?
Poistukaa tai kohtaatte kuoleman!
Kirkko kuuluu minulle, Ubban käskystä.
Mestari Storri, minulla on sinulle lahja.
-Niinkö? -Hän on jaarli Ubbalta.
Nainen? Miksi Ubba lähettäisi minulle naisen?
-En tarvitse naista. -Hän on noita.
Ubba haluaa hänen kuolevan, mutta pelkää kirousta.
Riippuvat rinnat, haiseva hengitys, mutta saat kyllä palkkion.
Hänen päänsä painon verran hopeaa.
Noita?
Hänellä on ihmissuden kasvot. Pureeko hän?
-Puree. -Jätä hänet minulle.
Teen Ubban pyynnön mukaan. Hän saa kuolla hitaasti.
Kuulut nyt minulle, vanha mies.
Ja sinä saat kuolla hitaasti, ellet tee kuten sanon.
Nouse ylös. Lähdemme kävelylle,
ja saat pitää suusi supussa!
Tämä on todella hölmöä.
Ubba tulee pian etsimään minua.
Käskin olla hiljaa.
Sitten odotan Ubbaa täällä.
Me taidamme jäädä kahden.
Missä Storri on, hänenhän pitäisi olla täällä?
Edmund?
Saisimmeko olutta?
Kurja Itä-Anglian kuningas Edmund,
sinulla on ollut yö aikaa harkita tarjoustani.
Miten vastaat?
Oletko kuollut, vai hengitätkö yhä?
Toivon mukaan hän on kuollut.
Annamme nykyisellään liian monen heistä elää.
-Ette te anna mitään! -Hän on elossa.
Jumala päättää, kuka elää.
Sanoisin, että sinun Jumalasi on jättänyt sinut roikkumaan.
Jos onkin, se on hänen tahtonsa.
Laskekaa hänet, älkääkä antako hänen pudota,
antakaa hänelle olutta ja viekää jaarli Guthrumin luo.
En ymmärrä, teemme näin koko ajan.
Jätämme puolet heistä henkiin.
Minusta voisimme tappaa kaikki paitsi nuoret naiset.
Kuka sitten hoitaisi tiluksia?
Vanhat naiset, raskaat naiset.
Laittakaa hänet tuohon ja antakaa hänelle olutta.
Jaarli Ubba!
Jos voin puhutella.
-Tunnen sinut. -Olen Uhtred Ragnarson.
Tulin kertomaan totuuden isäni kuolemasta.
Niin, olet Ragnarin orja, ja sinä tapoit hänet.
En tiedä, mitä tarinoita olet kuullut, mutta jaarli Ragnarin -
tappoi hänen oma väkensä, tanskalaiset.
Hänen aluksensa päällikkö, Kjartan ja tämän puolisokea poika Sven -
hyökkäsivät nukkuvan hääseurueen kimppuun.
Etkö näe, että kestitsemme kuningasta?
Herra Ubba, tanskalaiset tappoivat jaarli Ragnarin!
Ole hiljaa, poika! Sinä saat odottaa.
-Tapa hänet. -Ei enää sanaakaan!
Teljetkää ovet, hän ei saa poistua.
Guthrum on oikeassa. Me kestitsemme kuningasta,
joten ei enää keskeytyksiä.
Haluan vain tietää, kuka tuo on?
-Hänen silmänsä seuraavat minua. -Ja minua.
Kuka... Kuka mitä? Kuka?
Tuo puolialaston kuva...
Kuka se on?
Tuo on Pyhä Sebastian.
Entinen roomalainen sotilas, joka löysi Jumalan.
Mistä hän Jumalan löysi?
Sydämestään!
Kerronko hänen tarinansa?
On minulla aikaa.
Saatuaan tietää, että Sebastian oli löytänyt Jumalan, Rooman keisari -
vaati tätä luopumaan uskosta. Sebastian kieltäytyi.
Keisari määräsi hänet ammuttavaksi nuolia täyteen,
mutta hän jäi eloon.
-Jäi eloon? -Niin.
-Onko tämä totta? -Tietenkin tämä on totta.
Jumala pelasti Pyhän Sebastianin ja Jumalaa pitäisi ylistää siitä armosta.
Kuinka kauan hän eli?
Ikävä kyllä...
Keisari käski hakata hänet kuoliaaksi.
Joten hän kuoli.
Hän pääsi taivaaseen, joten hän eli.
Olen kuullut mainittavan tästä taivaasta.
Mikä tämä taivas oikein on?
Taivas on Valhalla.
Kristityille, mutta siellä ei ole tappelua, pitoja ja naintia.
Taivas on Taivas, se ei ole pakanallinen!
Vastatakseni ensimmäiseen kysymykseesi,
olen harkinnut tarjoustasi. Ja kyllä,
aion jatkaa Itä-Anglian hallitsijana, kuten ehdotit.
Voin sietää teitä täällä.
Voin tarjota teille hevosia, ruokaa, rahaa ja panttivankeja,
teen kaiken, mitä pyydätte.
Mutta vain jos te,
herra Ubba, ja kaikki miehenne alistutte Jumalalle.
Se on vaatimukseni. Teidät pitää kastaa.
Teidän pitää seistä vesitynnyrissä, ja päällenne kaadetaan lisää vettä.
-Haluavatko he pestä minut? -Emme...
Tuoksusi ei ole heidän mieleensä.
Ei, vaan syntinne puhdistetaan.
On vain yksi Jumala, ja vaadin, että palvelette häntä.
-Tappakaa hänet heti. -Miksi häntä pitäisi palvella?
Koska Jumala on suuri! Kaikkivoipainen!
Tukkikaa hänen suunsa ja pankaa hänet osoittamaan se.
Aivan. Todista meille, että jumalasi on suuri.
-Todista se. -Todista... Katsokaa.
-Jumala säästi Pyhän Sebastianin. -Mies kuoli silti.
Koska se oli Jumalan tahto!
Suojelisiko jumalasi sinua minun nuoliltani?
Jos hän on kaikkivoipainen, hän suojelisi.
Jos se on Jumalan tahto, niin kyllä hän suojelisi.
Kokeillaan sitä.
Ammumme sinua nuolilla. Jos selviät hengissä,
meidät kaikki pestään.
Mukaan lukien Guthrum.
Miksei?
Hyvä on.
Minä jatkan kuninkaana,
mutta jätetään väliin vaatimus kasteesta.
Siis pesusta.
Perun pyyntöni.
Mutta väität, että Jumalasi on kaikkivoipainen.
Haluan, että todistat sen.
Riisukaa hänet.
Jousimiehet.
Odottakaa!
Kerro totuus, oletko peloissasi?
Jumala on suuri!
Sehän nähdään.
Ampukaa!
He ovat minun miehiäni, ja minä käsken heitä ampumaan.
Ampukaa.
Haluatko vielä nuijasta, vai riittävätkö nuolet?
Olet kulkenut pitkän matkan kertomaan, että tanskalaiset -
tappoivat Ragnarin sinun sijastasi.
Kjartan, Sven ja muut tekivät sen.
Se on totuus. Miksi muuten olisin täällä?
-Vakoillaksesi ja valehdellaksesi. -Ei, herra.
-Ehkä tappaaksesi minut? -En, herra.
Onko sinut pesty?
Odin on jumalani.
Mutta onko sinut pesty?
On, herra.
Miltä se pesu tuntui?
Kylmältä. Vesi oli kylmää.
Eikö muuta?
Olin lapsi. Nyt olen tanskalainen.
Niin, tanskalainen.
Katsotaan, suojeleeko Odin sinua nuolilta.
Pidän tästä leikistä. Riisukaa hänet.
Pysykää loitolla!
-Ei askeltakaan! -Jousimiehet valmiina!
-Minulla on panttivanki! -Mitä?
-Minulla on Storri. -Seis!
Jos minä kuolen, hän kuolee.
Jos minä kuolen, velhonne kuolee,
eikä hän enää neuvo teitä.
Hän valehtelee, haistan sen.
Minulla on todiste. Hänen loitsunsa.
Storri palautetaan teille turvassa.
Katkaiskaa hänen kaulansa!
Guthrum, ole hiljaa!
Pyytäkää avaamaan ovet.
Vapautan Storrin, kun olen poissa täältä.
-Et mene mihinkään! -Sitten hän kuolee! Velhonne kuolee!
Pyytäkää avaamaan ovet.
Jonain päivänä tapan sinut.
Storri sanoo toista.
Ja puhuin totta Ragnarista.
Näin käy, kun annamme liian monen elää.
Loistavaa, polttopuuta.
Olet hengissä.
Se on hyvä. Kuunteliko hän sinua?
-Ei kuunnellut. Ei sanaakaan. -Mitä hän sanoi?
-Hän sanoi tappavansa minut. -Eikö muuta?
Missä Storri on?
Mitä hän sanoi?
-Hän on alasti! -Se oli tarpeen.
Hänellä on oksa persuksissaan.
Siksi hän on alasti.
Hän sanoi varmasti jotakin.
Hän uskoo valheeseen.
Hän uskoo, että tapoin Ragnarin.
Ei ole muuta tehtävää.
Meidän pitäisi ottaa etäisyyttä tähän paikkaan.
Mihin menemme?
Mihin tahansa muualle.
Mennään nuoren Ragnarin luo.
-Hän on Irlannissa. -Sitten menemme Irlantiin.
Miten? Millä me purjehdimme? Ja kenen kanssa? Tanskalaistenko?
Sitten odotamme hänen paluutaan!
Entä jos hän ei palaakaan?
Hyväksy se, olemme hukassa.
Olemme elossa ja hengitämme syystä.
Brida, emme ole enää tanskalaisia!
MERCIAN KUNINGASKUNTA
Mitä työsi maksaa?
Pitkämiekka?
Kerro, mitä tarvitset, niin sanon hinnan.
Soturin miekan, joka kestää eliniän.
Mikä sinä olet? Saksilainen vai tanskalainen?
Northumbrialainen.
Sen tekemisessä menee aikaa,
joten se maksaa paljon.
Jos se on hyvä, maksan hopeassa. Paljonko se maksaa?
Kymmenen kolikkoa. Puolet nyt.
Kuusi. Ei enempää.
Kahdeksan, ja siitä tulee parhaimpani.
Kahdeksan, ja jos se ei ole parhaimpasi, saat kokea sen ensimmäisenä.
Haluan tämän kiven kahvaan.
Se onnistuu.
Älä myy tai hävitä sitä.
Saisiko olla olutta?
Olet liian lähellä, tyttö.
Vain vähän, että saan vellin maun suustani.
Olet liian lähellä.
Se on lientä, ei velliä.
-Onko? -Uskoakseni.
Kiittäisit Jumalaa sen hyvyydestä -
ja siitä, että se vie kamalat vatsakivut.
Syön mieluusti kuten sinäkin.
Olet pyhimys, kulta.
Isä Beocca, liity seuraamme aamiaiselle.
Ikävä kyllä olen jo syönyt.
Olet onnekas.
Huonoja uutisia. Veljenpoikanne. Aethelwold.
Niin kuin tavallista.
Hän on humalassa ja nukkuu palatsin puutarhassa.
Vienkö hänet kuninkaan luo? Jo toinen kerta tällä viikolla.
Iskeköön Jumala häneen tuskallisesti.
-Mitä? -Nouse seisomaan, poika.
Hetkinen nyt.
Kuningas haluaa tavata sinut.
Humalassa!
Taasko?
Onko tämä sinusta oikein?
Lähtekää ja jättäkää meidät kahden.
-Onko tämä sinusta oikein? -Minua on kohdeltu väärin.
Näit sen omin silmin.
Vaadin, että tätä karhua rangaistaan.
Aethelwold, ikäsi ei peitä sitä tosiasiaa, että olet pettymys.
-Voinko kysyä miksi? -Se, että sinun täytyy kysyä,
kertoo isällesi kaiken tarvittavan.
Mitä?
Olet sopimaton perijäksi. Sitä.
Sitten minä muutun.
-Sinun pitäisikin. -Minä muutunkin.
Pyydän vain, että miehistyt ja pian.
Tänään, minä lupaan.
Voinko poistua?
En ole vakuuttunut, että hän on poikani.
Jos hänen äitinsä ei olisi jo kuollut,
mestaisin tämän aviorikoksesta.
Jos minä kaadun tulevissa taisteluissa,
hänestä ei voi tulla kuningasta.
-Suositko Alfredia? -Suosin.
Vaikka hän on usein ruumiiltaan heikko?
Se, ettei hän ole sairautensa takia vuoteenoma,
osoittaa veljeni vahvuuden.
Alfred on perijäni, hän tietää sen.
Ja kun aika koittaa,
Odda, ystäväni, sinun pitää ohjata witenagemot tähän päätökseen.
Herra...
Homma hoidettu.
Lienemme toistaiseksi turvassa.
Tanskalaiset tulevat tänne kai harvoin.
Mitä Storri sanoi, kun jouduit sitomaan hänen suunsa ja...
-Hän langetti kirouksen. -Mitä hän sanoi?
Ei se ole tärkeää.
Vastasin oksalla.
-Mitä sinä teet? -Tiedät kyllä, mitä teen.
Poistan loputkin kirouksesta suudelmalla.
En halua.
Jos haluat mennä tanskalaisten luo, mene etsimään uusi herra.
Minut he haluavat tappaa.
-Kuulostat lapselta. -Tarjoan sinulle vaihtoehtoa.
Puhut persuksistasi.
Istun persuksillani.
Takalistosi on siis viisaampi kuin sinä.
-Sillä voi tehdä kahta asiaa yhtä aikaa. -Kiitos.
Sinulla on terävä kieli.
-Näytä uudestaan. -En...
Olet oikeassa.
Emme voi mennä nuoren Ragnarin luo.
Mutta odotetaan, että hän löytää meidät. Hän kyllä löytää.
Hän haluaa tietää totuuden.
Sillä välin me pysyttelemme hengissä.
Kulutamme aikaa.
Tehden mitä?
Annoin sille jonkin verran kauneutta, mutta se on kuitenkin työkalu.
Se on juuri sellainen kuin toivoin.
Oliko se kymmenen?
Kahdeksan.
Se on kymmenen arvoinen.
-Kiitos. -Kiitos.
Miehet ovat kyselleet sinusta ja naisestasi.
-Tanskalaiset vai saksit? -Valitse itse.
Ainakin viisi.
Laita se laulamaan.
Brida, meidän pitää lähteä. Miehet ovat perässämme.
-Ubban miehetkö? -En tiedä.
Saksit ja tanskalaiset etsivät meitä.
Tunnumme keräävän vihollisia.
Hevosille! Vauhtia!
-Pois tieltä! -Hei!
Brida, hevoset ovat tuolla.
Tuolla on toinen. Mennään. Tule.
Brida, ovi.
Odota...
Odota... Nyt!
Olet oikeassa, meidän pitää lähteä.
Kuka heidät lähettikään, Ubba tai sinun setäsi,
tämä ei jää tähän. Heitä tulee lisää.
En voi palata kotiin ilman apua.
Uhtred, unohtaisit Bebbanburgin.
Ei. En aio kadota.
Mikään ei muutu.
Kjartan ja setäni saavat maksaa Ragnarin kuolemasta,
ja minä aion saada ne maat.
Miten? Kenen avulla?
-Sanoit sen itse, on vain Ubba... -Englantilaisten.
Jos olemme kuolleita tanskalaisille, ei ole vaihtoehtoa.
Ei ole Englantia! Englanti on tanskalaisten hallussa.
Ei, on vielä yksi paikka, täältä etelään. Wessex.
He vilkaisevat sinua kerran ja tappavat tanskalaisena.
Ubba taas tappaa minut englantilaisena.
Kuningas Aethelredin kanssa kaikki on mahdollista.
Mitä mieltä olet?
Tule mukaani.
Miksi he tuijottavat?
He pitävät sinua kauniina.
Tai sitten he eivät ole nähneet tanskalaista näin läheltä. Pian näkevät.
Meillä on asiaa kuninkaalle. Aethelredille.
Menkää kotiinne!
Sanoin, että meillä on asiaa kuninkaalle.
Ettekö ymmärrä englantia?
Sitäkö sinä puhut? Kuulostat tanskalaiselta.
Miksi pukeudut soturiksi, vaikka olet selvästi maanviljelijä?
Vai maanviljelijä? Löisin vetoa, että hän peittoaa sinut milloin vain.
Tulimme tapaamaan kuningasta rauhallisin aikein.
Uhtred, mitä sinä teet?
Miten on, maanviljelijä: vereen vai kuolemaan asti?
Halkaisen kallosi, joten toinen seuraa toista.
Isä Beocca.
-Hyvänen aika. -Tunnetko tämän nahjuksen?
Tunnen kyllä.
Uhtred, olet kasvanut aikuiseksi.
Ja sinä olet vanha!
Niin olen.
Sinusta on tullut mies.
Hän väittää, että hänellä on asiaa kuninkaalle.
Niin. Se on totta.
Mutta ei kuninkaalle, vaan varmaankin Alfredille.
-Menetkö takuuseen hänestä? -Menen.
Kyllä menen.
Jumala on varmastikin lähettänyt sinut.
Olet mies.
Isä, tässä on Brida, ylin ystäväni.
-Nainen... -Niin.
Niin olen.
Minulla on tissit.
Nähtävästi.
Antakaa heidän hevosilleen ruokaa ja vettä.
Ilmoitan Alfredille, että te olette täällä.
Meidän on otettava heidän aseensa.
-Miksei kuninkaalle ilmoiteta? -Kuninkaalla on kiire.
Mutta pidät varmasti Alfredista, hän on vaikuttava mies.
Tulkaahan.
Pidätkö tästä?
Pidän.
Kaunis paikka.
Täällä voisi levätä, on niin hiljaista.
Rauhallista.
Roomalaiset rakensivat tämän pihan -
juuri sitä varten, rauhallisuutta.
Oletteko te Alfred?
Olen.
Herra.
Olet Uhtred. Kuulin sanottavan, että olet merkittävä soturi.
En ole vielä joutunut koeteltavaksi. Ja minulla on ollut onnea.
Onni on hyväksi. Niin ainakin soturini sanovat.
En ole vielä ymmärtänyt onnen teologiaa:
voiko onnea olla olemassa, jos Jumala määrää?
Jos Jumala on kanssanne, olette onnekas mies.
Aivan. Olet oikeassa.
Yksinkertaisesti sanottu, mutta olet oikeassa.
Tulkaa mukaani, puhukaamme sisällä.
Vietän ison osan ajastani täällä.
Luetko sinä, Uhtred?
Isä Beocca opetti minua pienenä,
mutta en ollut hyvä oppilas.
On paljon muutakin tietoa kuin kirjoitettu.
Niin varmasti onkin,
mutta älä aliarvioi kirjoitetun sanan voimaa.
Kun mies kuolee, eikä hänestä ole kirjoitettu mitään, hän unohtuu pian.
Kuka esimerkiksi muistaa jaarli Ragnarin?
Tiedätkö Ragnarista?
Isä Beocca on puhunut paljon sinusta.
Hän uskoi sinun olevan vankina, jaarli Ragnarin orjana.
-Onko se totta? -Ragnar oli kuin isäni.
Rakastin häntä.
Silti Eoferwicissa sanotaan, että sinä tapoit hänet.
He valehtelevat.
Karjartan, niinkö se lausutaan?
Kjartan?
Kjartan -
on hyötynyt eniten Ragnarin kuolemasta.
Hän otti Ragnarin paikan ja on nyt jaarli Kjartan.
Mahtava herra, jolla on laivoja.
Lukeeko se siinä?
Kaikki, mitä saan tietää vihollisistani, kirjoitetaan ylös.
Eikö Kjartan haluaisikin sinun kuolevan?
Ei hän haluaisi Ragnarin pojan kuulevan toisenlaista tarinaa.
Hän ei haluaisi, että poika kuulee totuutta.
Ei... Ja päällikkö Ubba.
Vaikka hän on nyt itse matkustanut pohjoiseen,
hän on lähettänyt miehiä Merciaan tiedustelemaan sijainnistasi,
mutta otaksun, ettei voinnistasi?
Miten saat tietää tästä kaikesta?
Minulla on silmiä ja korvia kaikissa kuningaskunnissa.
Jonain päivänä toivon,
että kaikki kuningaskunnat yhdistyvät yhden Jumalan alle.
Yhden kuninkaan?
Jos kaikki suostuvat siihen, niin kyllä.
Englannista on jäljellä vain Wessex.
Englannin syntymä, ajatus -
yhdestä kuningaskunnasta nimeltään Englanti.
Sen pitää alkaa täältä.
Ei ole muutakaan paikkaa.
Kuinka kauan Wessex säilyy?
Wessexin kohtalon päättävät kaikki englantilaiset.
Vain, jos liitymme yhteen ja pelastamme Wessexin, Englanti säilyy.
Vain, jos pelastamme Wessexin,
voimme pitää Northumbrian ja Bebbanburgin.
Entä jos Wessexiä ei voi pelastaa?
Sitten meitä ei enää ole.
Aika rukoilla.
Ja voida huonosti...
Tiivistän.
Tanskalaiset keräävät suurta armeijaa,
itse asiassa ovat jo keränneet armeijan.
Missä he ovat kokoontuneet?
He ovat edenneet joenvartta Lundenesta Readingumiin.
He ovat asettautumassa paraikaa.
Jos Ubba on pohjoisessa, kuka heitä johtaa?
-Jaarli Guthrum. -Tunnen Guthrumin.
Tarvitsemme kaikkia valtteja, ja isä Beoccan mielestä sinä,
Bebbanburgin Uhtred olet valtti,
siinä missä minä uskon sinun tulleen vain piiloutumaan tänne -
pelastaaksesi itsesi.
Kun katson sinua, näen tanskalaisen.
Näen juurettoman Uhtredin, joka välittää vain itsestään.
Nyt minun pitää mennä rukoilemaan. Liityttekö seuraan?
-Suokaa anteeksi. -Molemmille.
Totta kai. Niin arvelinkin.
-Isä Beocca! -Herra...
-Vie vieraasi nauttimaan virvokkeita. -Kyllä, herra.
He voivat pysyä Winchesterissä, mutta sinä olet vastuussa.
Kyllä, herra.
Olisit mennyt rukoilemaan hänen kanssaan, se olisi lähentänyt teitä.
Hän uskoo, että olemme pakanoita.
Alfred uskoo, että tanskalaiset ovat hylänneet sinut.
Ubba on hylännyt meidät. On muitakin herroja.
Suurin osa heistä, ellei kaikki, seuraa Ubbaa.
Usko pois, tyttö, teidät on hylätty!
Niin, sinähän tiedät kaiken tanskalaisista.
Tänne päin, haluan näyttää jotakin.
Bebbanburgin perustamiskirja.
-Niin, maakirjat. -Olet pitänyt ne tallessa.
Olen näyttänyt ne Alfredille.
Hän tietää, että olet oltermanni.
Pidän ne jatkossakin turvassa, mutta sinun...
Sinun pitää käyttäytyä oltermannin tavoin.
Perustamiskirjalla ei ole mitään merkitystä,
Northumbria kuuluu tanskalaisille.
Ei se kuulu tanskalaisille,
vaan he ovat varastaneet sen.
Jos haluat rikkauksia, ne pitää ottaa!
Et voi vältellä totuutta.
Jos tanskalaiset ovat Readingumissa, minä matkaan Readingumiin.
-Mitä? -Minkä takia?
Tietojen takia.
Meillä on tietoa, ja sinun pitäisi pysyä erossa tanskalaisista.
Uusien tietojen takia.
Tiedätte, mihin he asettuvat, mutta ette tiedä miksi.
Tiedämme heidän määränsä ja sijaintinsa.
Emme aikomuksia. Olenko minä vanki?
Heidän aikomuksensa on hyökätä.
Milloin?
Keväällä. Aina he hyökkäävät keväällä.
Lähden Readingumiin. Missä se on?
-Se on liian vaarallista. -Ei minulle.
-Olenhan jumalaton! -Miksi sitten vakoilisit Alfredille?
Koska hän on Englannin oltermanni.
Herra.
Kysymys liittyen pakanoiden kristinuskoon käännyttämiseen.
Niin, herra?
Miten päätämme, mikä on soveliasta?
Valistaminen vai tappaminen?
Jumalan sanan levittäminen on tietenkin tehtävämme,
mutta pelkään, että todellisten pakanoiden -
on ensin todistettava ja sitten tunnettava hänen voimansa.
-Uhtred... Palaako hän? -Kyllä hän palaa.
Niin, mutta miten? Millaisena? Minä?
-Tunnen tämän pojan... -Tämä poika on nyt mies.
-Tunnen hänen sielunsa. -Isä Beocca, hänellä ei ole sielua.
Sanoit sen itsekin: pakanoiden pitää tuntea Jumalan voima.
Se on kirjoitettu.
Voit lähteä.
Katsotaan, mitä tuleman pitää.
Jos he aikoisivat levätä talven yli,
he olisivat jääneet Lundeneen. Eikö vain?
Sinä se olet Alfredin vakooja.
Seuraavaksi tapat hänen puolestaan. Teetkö sen?
Vastaa tähän.
Mitä tapahtuisi, jos ylittäisimme tämän joen ja löytäisimme Guthrumin?
Hän tappaisi meidät molemmat. Emme ole heille mitään velkaa!
Alfredin pitää tietää tanskalaisista,
ja minun pitää ansaita hänen luottamuksensa!
Uskot saavasi häneltä Bebbanburgin. Entä jos erehdytkin?
Alfred, olet kutsunut neuvoston koolle. Minkä vuoksi?
Pahoittelen, jos tämä ei pidä paikkaansa,
mutta hovissamme on pakana,
joka väittää tietävänsä jotakin tanskalaisten armeijasta.
Pakana?
Suokaa anteeksi, hän on Bebbanburgin Uhtred.
Seison hänen sanojensa takana.
Uhtred.
Herra...
Olen käynyt Readingumissa. Olen tarkkaillut tanskalaisia.
Heidän aikomuksensa ei ole jäädä paikoilleen.
Jos olisi, he olisivat jääneet Lundeneen.
Tarkoitatko siis, että he aikovat hyökätä?
-Kyllä, herra. -Tiedämme jo tämän.
Kevään tullen he ovat porteillamme.
He marssivat päivien sisällä, olen varma siitä.
Miten voit olla varma siitä?
Maa on likomärkää, ei siinä ole järkeä.
He ovat uhranneet. Soturit -
ovat ottaneet kiinni ja tappaneet naakkoja.
Niin tehdään vain ennen taistelua.
Ja he ovat nälkäisiä.
Ehkä he ovat syöneet niitä naakkoja.
Heillä on satoja miehiä ja hevosia ja vain vähän varantoja.
He hyökkäävät ensin kaupunkiin, jossa on paljon viljaa ja karjaa.
En tunne maata hyvin, mutta olen matkustanut -
ja uskoakseni Abbendum on sellainen paikka.
Voittaaksenne tanskalaiset heidät pitää kohdata tiellä Abbendumiin.
Se koittaa muutaman päivän sisällä.
Menitkö yksin Readingumiin?
-Bridan kanssa. -Miksi yksin?
Miksen?
Koska olet elänyt suurimman osan elämästäsi tanskalaisena.
Näytät tanskalaiselta ja puhut kuin tanskalainen.
Niinpä uskon, että asetat myös ansoja kuin tanskalainen.
Olen samaa mieltä. Hän pitää meitä naakkoina.
Missä kohtaa Abbendumiin johtavalla tiellä?
Missä kohtaisitte heidän armeijansa?
Valitsisin Asecin kukkulan.
Sinä valitsisit vai Guthrum valitsisi?
Olen nähnyt paikan. Siinä sola kapenee, eikä sivustalta voi hyökätä.
Tanskalaisten on vaikea taistella ylämäkeen,
mutta he ovat luottavaisia, he eivät pelkää länsisakseja.
Miksi? Mikseivät he pelkää meitä?
He pitävät teitä vain maanviljelijöinä.
Vaikka aurinko paistaisi heidän silmiinsä,
mikä on mahdollista, he kiipeävät kukkulalle taistelemaan,
mikä voi olla meidän eduksemme.
Meidän eduksemme, hän sanoo!
Olet ollut täällä vasta muutaman päivän, ja väität jo olevasi wessexläinen?
Tämä on hölynpölyä. Aivan liian helppoa.
Herra, saksilainen seppä teki miekkani.
Miekkani nousee Wessexin puolesta.
Älä keskeytä aatelista tämän puhuessa!
-Odda. -Uskon tämän miehen -
ja häntä seuraavan rupusakin olevan huijareita.
Ei mikään armeija marssi talven lähestyessä.
Nuori Odda, nyt riittää!
Herra.
Olet puhunut ja antanut neuvostolle paljon keskusteltavaa.
Herra.
Alfred, sinä kutsuit hänet. Mitä teemme?
Jos tanskalaiset marssivat, meidän on kohdattava heidät.
Ja olisin mieluummin -
mäen päällä kuin tasangolla.
Minusta meidän pitää marssia Asecin kukkulalle.
Mutta viekää hänet.
Viekää heidät molemmat talteen.
Mitä tämä on?
Minä puhuin totta!
Puhuin totta! Isä Beocca!
Pyydän.
-Beocca, auta minua! -Olkaa luottavaisia!
Seis!
Vasen sivusta, paikoillanne!
Paikoillanne!
Jousimiehet valmiina!
Minun käskystäni.
Jumalan, Wessexin ja Englannin puolesta!