Jeg ble født som ealdormann av England.
Uhtred, sønn av Uhtred av Bebbanburg, velkommen til de kristnes verden.
Den sanne arving til Northumbrias Bebbanburg.
-Har du steinen, den gule? -Ja, far.
Våre forfedre tok dette landet, og du vil dø for det om nødvendig.
Jeg var 12 år gammel første gang jeg dro i krig.
Drep alle sammen!
Jeg så min far bli drept.
Min onkel tok områdene mine og lovet sin lojalitet til danskene.
Jeg råder deg til aldri å fornærme Ubba,
og aldri slåss mot ham.
Stjålet av erobrerne,
sammen med sakserjenta, Brida,
ble jeg først slave og deretter sønn til jarl Ragnar.
Det var familien min. Livet mitt.
Unge Ragnar, min bror, og Brida, min kjæreste.
Skjebnen hadde gjort meg til danske.
Og så sviktet skjebnen meg.
Jeg vil ikke bare se på at alt mitt blir tatt fra meg.
Bebbanburg er mitt!
Skjebnen er alt.
Hester!
DET SISTE KONGEDØMMET
Vi må inn i skogen.
Sving til høyre, det er en kløft bak åsryggen.
Det må være hovmerker.
Det må være hovmerker et sted!
Skaff flere menn. Han skal finnes!
Vi drar til Mercia om nødvendig,
men han skal finnes, og jeg ønsker ham død.
Han lignet på faren min.
Nå som han vet at du lever, vil han lete etter deg.
La ham. Jeg skal drepe ham og ta tilbake det som er mitt.
Han har en hær. Han er danenes valg! Du har bare meg!
Nei, vi har Ubba.
Vi går til ham med historien vår.
Med hæren hans hevner vi Ragnars død og tar tilbake Bebbanburg.
Er det så enkelt?
Ja.
Ja...
Brida...
Brida... Syng en sang for meg.
Jeg vil ikke. Jeg er ikke skalden din.
Sant, og du skremmer fuglene.
Hva?
Det ligger noe i luften.
Død.
Hvem gjorde dette? Hvem plyndret landsbyen?
-Jeg kan ikke bevege meg. -Ryggen din er knekt.
Hvem gjorde det?
Du vet hvem som gjorde det. Danene gjorde det.
Hvorfor?
Jeg tror ikke på deg. Hvorfor angripe en landsby som forsyner dem?
Hevn.
Når har de behøvd en grunn for å drepe?
Hevn for hva da?
Hevn for hva? Så gjør jeg slutt på det.
Et opprør lenger nord.
En sakserslave drepte sin herre på en bryllupsfest.
Hva het slaven?
Du snakker godt engelsk til å være dane.
Hva het han?
Uhtred.
Avslutt det.
Avslutt...
-Si det... -Si hva da?
Det du tenker.
Jeg tenker at du har dritt der det skulle ha vært en hjerne.
-Takk. -Vi skulle aldri ha dratt til Bebbanburg.
Vi skulle latt dem tro at du var død!
Nei, du tar feil. De må vite at jeg er i live.
De må vite at jeg er i live fordi de har noe som er mitt.
Da føler jeg meg bedre.
Det samme gjør en hund som pisser på et tre.
Skal jeg bjeffe?
Vi skulle ha ridd sørover til høvding Ubba
og fortalt historien om Ragnars død.
Vi kan gjøre det nå.
Nå har vi en annen historie om en slave som drepte sin herre.
Ubba vet at Ragnar var min far.
Han vil ikke engang huske deg!
Han vil tro den historien han hører først! Han vil drepe deg.
Hvis du kunne skrive, kunne du ha skrevet til ham.
Om han kunne lese.
Du har ikke gitt oss noe valg. Vi må finne Ubba og håpe at han tror deg.
KONGERIKET WESSEX
Takk.
Fader Beocca.
Fader.
Segwall.
Vi ses i kongens sal.
Lord?
Lord Alfred, det er jeg, fader Beocca.
Lord, kongen har innkalt til rådsmøte.
Ikke se på meg, fader.
Jeg er en synder. Jeg er en stor synder.
Vi er alle syndere, Lord.
Og jeg er gift! Jeg burde aldri ha giftet meg.
Han sender fristelser for å prøve oss.
Og når vi svikter, sender han danene for å straffe oss.
Jeg skulle aldri ha giftet meg. Jeg burde blitt medlem av kirken
og gått i kloster.
Gud ville ha funnet en god tjener i deg,
men jeg tror han har andre planer.
Om din bror skulle dø, ville folk komme til deg.
Be til Gud om at han ikke dør.
Hva slags konge ville jeg være?
Du vil være Guds konge.
Du har blitt velsignet og utvalgt av Den Hellige Far i Roma,
og du ville være Guds konge.
-Jeg har sett jenta som plager deg. -Hun må forvises.
Nei, tvert om. Hun burde være i din tjeneste.
-Nei, jeg kan ikke. -Du vil motstå henne.
Du vil la Ham se styrken din.
Du vil takke Ham for å ha fristet deg,
og deretter prise Ham for at du motsto fristelsen.
Ikke desto mindre...
Jeg har nyheter du kan overbringe rådet.
-Hvilke nyheter? -Om et engelsk opprør, Lord, i nord.
Det ble nedkjempet.
Men den ansvarlige adelsmannen var Uhtred av Bebbanburg. Jeg kjenner ham.
Han ble tatt av danene som barn, et gudfryktig barn.
Hjertet hans er fortsatt engelsk.
-Er han i live? -Jeg tror det.
Han er kriger, Lord. De sier han drepte sin danske herre og 40 menn.
Han kjenner skikkene og snakker språket deres.
Han vil værenyttig. Du kan nevne ham i rådet.
Hvorfor drepte han sin herre?
For blod? For penger? For nytelse?
-For England, Lord. -Ja, men hvordan vet vi det?
Kanskje bare en hedning som liker å svinge sverdet.
-Jeg kjenner ham, Lord. -Nei, fader Beocca, du kjente ham en gang.
Du kjente ham som barn.
Jeg kan sende bud over landet, om Gud vil.
Fader, han er et spøkelse, et hedensk rykte.
Skulle han bli kjøtt og blod, fortjener han kanskje en omtale.
Men min tro er forbeholdt Gud alene.
Hva med jenta? Du har kanskje rett angående henne.
La henne bli min tjener, og be for meg.
Som alltid, Lord.
Alfred.
Kong Edmund av East Anglia søker Wessex om å få en hær.
Et angrep av den danske høvdingen, jarl Ubba, er uunngåelig.
Dette var for to dager siden.
En marsj for å bekjempe danene der de velger
er ingen god strategi.
-For å si det mildt, Lord. -Jeg tror jeg avslår.
-Og med rette. -Ubba...
Er det danen som kong Edmund har gitt mat og vann tidligere?
Det er han.
I håp om at han ville dra gjennom East Anglia
på vei for å invadere Wessex.
Det er min oppfatning at Edmond ikke fortjener annet enn stillhet.
For strengt, unge Odda.
Jeg tror det var Edmunds håp å omvende danskene fra hedninger til kristne,
først ved hjelp av nestekjærlighet.
Det fortjener han ros for.
Du har rett, Lord, så sant det var hans håp.
Edmund er gudfryktig. Ingen grunn til å tro han er feig.
Uavhengig av Edmunds hensikter, uten et mirakel,
vil East Anglia snart falle i danenes hender.
Og vi vil alle be om et slikt mirakel, Lord.
Det trenger han.
Han vil ikke få én mann fra Wessex, enige?
Ja, Lord.
Da må vi erkjenne at vi nå står alene.
Englands siste kongerike.
Menn fra Wessex vil snart stirre over et jorde på den hedenske hæren.
Vi må være klare. Vi må be, og vi må forberede oss.
Odda, jeg vil at Mercia, Lundene og East Anglia overvåkes nøye.
-Forhåndskunnskap er alt. -Skal bli, Lord.
Og skriver,
jeg vil at gruene over alt skal brenne natt og dag.
Vi trenger alt jern flammene kan frembringe.
Ja, Lord.
Mest av alt trenger jeg menn.
Sterke, kampklare menn
som er villige til å dø, for til slutt
må det til for å redde oss.
Menns blod.
Ravn pleide å si: “Aldri kjemp mot Ubba.”
East Anglia har visst nettopp gjort den feilen.
Vi bør holde oss unna foreløpig.
Lage vårt eget bål.
Ubba er uforutsigbar. Han mottar ordrer fra gudene.
Jeg vet det, han lytter bare til en trollmann.
Og han er halvgal.
Hvordan vil du møte ham?
Som en mann.
Det må bare gjøres.
Ja, men vi må beskytte livet ditt.
-Hvordan da? -Jeg vet ikke.
Vi burde knulle i kveld.
Ja, det står skrevet.
At vi bør knulle?
Vår skjebne er å knulle... I kveld.
-Jeg nyter tanken. -Det er alt du vil nyte i kveld.
-Stopp! -Hva er det?
Jeg tror jeg har det.
Vi tar et gissel, et skjold og en garanti for livet ditt.
Hvem da?
Jeg vet ikke... En han ikke kan klare seg uten.
Storri. Trollmannen hans.
KONGERIKET EAST ANGLIA
Hvem er den kvinnen?
Hvorfor ligger hun ikke på ryggen?
Du har ikke noe med det, men hun er til Storri,
en saksisk hore fra Ubba.
Jeg har sett deg.
Jeg tjente jarl Ragnar, og nå tjener jeg Ubba.
Du vil få se meg igjen, det er jeg sikker på.
Jeg hører Storri er i kirken.
Han er oppe i klosteret
og ser etter kong Edmond og dreper prestene hans.
Hallo?
Dra, ellers kommer du til å dø!
Kirken er min, etter Ubbas ordre.
Herr Storri, jeg har en gave til deg.
-Jaså? -Hun er fra jarl Ubba.
En kvinne? Hvorfor sender Ubba meg en kvinne?
-Jeg trenger ingen kvinne. -Hun er en trollkvinne.
Han ønsker henne død, men frykter en forbannelse.
Hengepupper, dårlig ånde, men du vil bli belønnet.
Hodets vekt i sølv.
Trollkvinne?
Hun har ansiktet til en hunnulv. Biter hun?
-Ja, hun biter. -Overlat henne til meg.
Jeg skal gjøre som Ubba vil, og hun vil dø. Sakte.
Du tilhører meg nå, gamle mann.
Og du vil dø sakte om du ikke gjør som jeg sier.
Opp med deg! Vi går en tur,
og du skal holde kjeft!
Dette er så tåpelig.
Ubba vil komme og se etter meg, og han vil være her snart.
Ti stille.
Jeg venter på ham her. Jeg venter på Ubba her.
Det betyr at det bare er deg og meg.
Hvor er Storri? Han skulle vært her.
Edmund?
Edmund...
Ed...
Kan vi få litt øl?
Miserable kong Edmund av East Anglia...
du har hatt natten til å vurdere tilbudet mitt.
Hva svarer du?
Er du død, eller puster du fremdeles?
Med litt flaks er han død. Vi lar altfor mange av dem leve som det er.
-Du tillater ingenting! -Han lever.
Det er Gud som bestemmer hvem som lever.
Jeg vil si at Gud har overlatt deg til deg selv.
Hvis han har gjort det, er det fordi han vil det.
Ta ham ned, ikke la ham falle,
og øl til jarl Guthrum.
Jeg forstår ikke, vi gjør dette stadig vekk.
Vi lar halvparten leve.
Jeg syns vi skal drepe alle, unntatt de unge kvinnene.
Og hvem skal arbeide på åkrene?
Gamle kvinner, gravide kvinner.
Sett ham der, og gi mannen litt øl.
Jarl Ubba!
Får jeg snakke fritt?
-Jeg kjenner deg. -Jeg er Uhtred Ragnarson.
Jeg kommer med sannheten om hvordan min far døde.
Ja, du er Ragnars slave, og du drepte ham.
Jeg vet ikke hva du har hørt, men jarl Ragnar ble drept av sine egne, av daner.
Tidligere skipsfører, Kjartan, og hans halvblinde sønn, Sven,
ledet angrepet på en sovende bryllupsfest.
Kan du ikke se at vi har en konge på besøk?
Lord Ubba, jeg forteller deg at jarl Ragnar ble drept av daner!
Du skal tie! Og du skal vente!
-Drep ham. -Ikke et ord!
Sperr dørene. Han drar ikke herfra.
Guthrum har rett i at vi har en konge på besøk,
så ingen flere forstyrrelser.
Hvem er det?
-Han følger meg med blikket. -Og meg.
Hvem mener du?
Den halvnakne skikkelsen der...
Hvem er han?
Det er St. Sebastian.
Tidligere romersk soldat som fant Gud.
Fant ham hvor?
Han fant ham i hjertet sitt! Ikke...
Skal jeg fortelle historien hans?
Jeg har god tid.
Da keiseren fant ut at han hadde funnet Gud,
ble han beordret til å gi avkall på troen, men han nektet.
Da beordret keiseren at han skulle fylles med piler, og likevel
overlevde han.
-Overlevde han? -Ja, det gjorde han.
-Er dette sant? -Selvfølgelig er det sant.
Gud reddet St. Sebastian, og Gud være lovet for det.
Hvor lenge levde han?
Dessverre ble han...
Han ga ordre om at han skulle bli slått ihjel.
-Han døde altså. -Han kom til himmelen, så han fikk leve.
Jeg har hørt snakk om denne himmelen.
Hva er denne himmelen?
Himmelen er Valhalla, Lord.
For de kristne, men uten slåssing, festing og knulling.
Himmelen er himmelen, den er ikke hedensk!
Men for å svare på ditt aller første spørsmål,
har jeg vurdert tilbudet, og ja,
jeg vil fortsette å regjere East Anglia slik du foreslår.
Jeg vil tåle deres nærvær.
Jeg skal gi dere hester, mat, penger og gisler.
Jeg skal gjøre alt du krever.
Men bare hvis du,
Lord Ubba, og alle mennene dine underkaster seg Gud.
Det er kravet mitt. Du må bli døpt.
Stå i en tønne med vann mens de heller vann over deg.
-Vil de vaske meg? -Nei...
Duften din forstyrrer dem, Ubba.
Nei, for å rense deg for dine synder.
Det finnes bare én Gud, og jeg forlanger at du tjener ham.
-Drep ham. -Hvorfor må jeg tjene ham?
Fordi Gud er stor! Allmektig! Den største!
Be ham slutte å gnåle, og bevise det!
Enig. Bevis for meg at guden din er stor.
-Bevis det. -Bevise... Se her.
-Gud sparte St. Sebastian. -Men mannen døde likevel.
Det var Guds vilje!
Ville guden din beskytte deg mot mine piler?
Hvis han var allmektig, ville han det.
Ja, hvis det var Guds vilje.
La oss prøve.
Vi skal skyte piler på deg, og hvis du overlever...
skal vi alle la oss vaske.
Også Guthrum her.
Ja, hvorfor ikke?
Greit.
Jeg skal fortsette å være konge...
men vi dispenserer for behovet for dåp.
Vaskingen.
Jeg trekker anmodningen min.
Men du påstår at guden din er allmektig.
Jeg vil ha bevis.
Kle av ham.
Bueskyttere klare.
Vent!
Vær ærlig. Er du redd?
Gud er stor!
Vi får se.
Skyt...
Skyt!
De er mine menn, og bare jeg sier når de skal skyte.
Skyt.
Vil du bli skamslått, eller holder det med pilene?
Du kom langt for å si det var daner,
og ikke du, som drepte Ragnar.
Det var Kjartan og Sven, Lord, og andre.
Det er sant. Hvorfor skulle jeg ellers være her?
-For å spionere og lyve. -Nei, Lord.
-Kanskje for å drepe meg? -Nei, Lord.
Er du vasket?
Odin er guden min.
Men du har blitt vasket?
Ja, Lord.
Hvordan føltes det å bli vasket?
Kaldt, Lord. Vannet var kaldt.
Ikke noe annet?
Jeg var et barn, Lord. Nå er jeg dane.
Ja visst, dane.
La oss se om Odin vil beskytte deg mot pilene.
Jeg liker denne leken. Kle av ham.
Vekk fra meg!
-Ikke ett skritt til! -Bueskyttere, gjør klar!
-Jeg har et gissel! -Hva?
-Jeg har Storri! -Stans!
Hvis jeg dør, dør han.
Hvis jeg dør, dør trollmannen din, og du mister veiledningen hans.
Han lyver. Jeg kan lukte det.
Jeg har bevis. Runene hans.
Storri vil komme trygt tilbake til deg.
Kapp av ham hodet!
Guthrum, ti stille!
Be dem åpne dørene.
Jeg skal frigi Storri når jeg er borte herfra.
-Du går ingensteds! -Da dør han! Trollmannen din dør!
Be dem åpne dørene...
En dag skal jeg drepe deg.
Storri vil si noe annet.
Og jeg sier sannheten om Ragnar.
Det er dette som skjer når vi lar for mange av dem få leve.
Utmerket, ved.
Du lever.
Det er bra. Hørte han deg?
-Nei. Ikke et ord. -Hva sa han?
-At han vil drepe meg. -Ingenting annet?
Hvor er Storri?
Hva var det han sa?
-Han er jo naken! -Det var nødvendig.
Han har en gren i rumpa.
Og derfor er han naken.
Uhtred...
Uhtred, han må ha sagt noe.
Han tror på løgnen.
Han tror at jeg drepte Ragnar.
Det er ikke mer å gjøre.
Vi bør komme oss vekk herfra.
Og dra hvor?
Hvor som helst.
La oss dra til unge Ragnar.
-Han er i Irland. -Da drar vi til Irland.
Hvordan skal vi komme oss dit? Og sammen med hvem? Daner?
-Da venter vi til han kommer tilbake! -Hva om han ikke kommer tilbake?
Innse at vi har tapt.
-Vi er i live og puster av en grunn. -Brida, vi er ikke lenger daner!
KONGERIKET MERCIA
Hvor mye skal du ha?
Et langt sverd?
Si hva du trenger, så skal jeg gi deg en pris.
Et krigersverd som varer livet ut.
Og hva er du? Sakser eller dane?
Fra Northumbria.
Det vil ta litt tid å få henne rett.
Så hun vil bli dyr.
Hvis hun er rett, betaler jeg i sølv. Hvor mye?
Ti mynter. Halvparten nå.
Seks. Det holder.
Åtte, så gjør jeg mitt beste arbeid.
Åtte, og hvis hun er ikke ditt beste, vil du bli hennes første.
Kan jeg få denne steinen satt inn i håndtaket?
Det går an.
Ikke selg den eller mist den.
Øl, Lord?
Du står for nærme.
For å dempe smaken av vellingen.
Du står for nærme.
Kjøttkraft, ikke velling.
-Er det? -Jeg tror iallfall det.
Du bør takke Gud for dens godhet
og for at du slipper de forferdelige krampene.
-Jeg spiser gjerne slik du spiser. -Du er som en helgen, min kjære.
Fader Beocca, spis frokost med oss. Jeg utfordrer deg.
-Dessverre, Lord, har jeg allerede spist. -Heldig for deg.
Dårlige nyheter, Lord. Nevøen din. Aethelwold.
-Er det ikke alltid det? -Han er full og sover i slottshagen.
Skal jeg ta ham med til kongen? Det er andre gang denne uken.
Måtte Gud slå ham til jorden. Smertefullt.
-Hva? -På beina.
Vent.
Kom igjen, kongen vil snakke med deg.
Full!
Nå igjen?
Syns du dette er passende?
Ut, alle sammen.
-Syns du dette er passende? -Jeg har blitt dårlig behandlet.
Du så det selv.
Jeg forlanger at denne bjørnen blir straffet.
Aethelwold, alderen din til tross, du er en skuffelse.
-Kan jeg spørre hvorfor? -At du må spørre
sier faren din alt han trenger å vite.
-Hva mener du? -At du er en uegnet arving.
Da skal jeg forandre meg.
-Det bør du. -Jeg skal det.
Alt jeg ber om er at du blir voksen, og det fort.
I dag. Det lover jeg.
Kan jeg gå?
Jeg er ikke overbevist om at han er sønnen min.
Hvis moren ikke allerede var død,
ville jeg fått henne halshugget for utroskap.
Hvis jeg faller i et slag,
må ikke han bli konge.
-Liker du Alfred bedre? -Ja.
Selv om han ofte er svak i kroppen?
At sykdommen ikke gjør ham sengeliggende, viser min brors styrke.
Alfred er min arving, og det vet han.
Når den tid kommer,
Odda, min venn, må du få witanen til å ta dette valget.
Lord...
Det er i orden.
Bør være trygt enn så lenge.
De sier daner sjelden kommer hit.
Hva sa Storri til deg, siden du kneblet ham og...
-Han kastet en forbannelse. -Hvilken?
Det er uvesentlig.
Grenen var svaret mitt.
-Hva gjør du? -Du vet hva jeg gjør.
Jeg fjerner det siste av forbannelsen med et kyss.
Jeg vil ikke.
Hvis du vil gå til danene, får du finne deg en ny herre.
Det er meg de vil drepe.
-Du høres ut som et barn. -Jeg gir deg et valg.
-Du snakker med baken. -Jeg sitter på den.
Da er baken din smartere enn deg. Den kan gjøre to ting på en gang.
Takk.
Du er hvass i munnen.
-Vis meg det igjen. -Nei...
Du har helt rett.
Vi kan ikke dra til unge Ragnar.
Men vi burde vente til han finner oss, slik han vil.
Han vil ønske å vite sannheten.
I mellomtiden holder vi oss i live.
Vi fordriver tiden.
Med hva?
Jeg har gitt henne en viss skjønnhet, men hun er bare et verktøy.
Hun er akkurat slik jeg hadde håpet.
-Sa vi ti? -Nei, åtte.
Men hun er verdt ti.
-Takk skal du ha. -Takk.
Det har vært folk og spurt etter deg og kvinnen din.
-Daner eller saksere? -Begge deler.
Fem, kanskje flere.
Få henne til å synge.
Brida, vi burde dra. Det er menn på jakt etter oss.
-Fra Ubba? -Det vet jeg ikke.
Saksere og daner er ute etter oss.
Vi får visst stadig flere fiender.
Til hestene! Fort!
-Unna vei! -Hei!
Brida, hestene er rett der.
Vent, der er en til. Vi må stikke. Kom.
Døren, Brida.
Vent...
Nå!
Du har rett, vi bør dra.
Hvem som enn sendte dem, Ubba eller onkelen din, vil de ikke gi seg.
Det vil komme andre.
Jeg kan ikke dra hjem uten hjelp.
Uhtred, du burde glemme Bebbanburg.
Nei, jeg nekter å forsvinne.
Ingenting forandrer seg.
Kjartan og onkel må svi for Ragnars død,
og jeg skal få de landområdene.
Hvordan? Med hvem sin hjelp?
-Du sa selv at om vi får Ubba... -Engelskmennene.
Er vi døde for danene, har vi ikke noe valg.
Det er ikke noe England! Danene har England.
Nei, det er ett sted sør for oss. Det er Wessex.
-De vil se deg og drepe deg som dane. -Men Ubba vil drepe meg som engelskmann.
Med kong Ethelred har vi en sjanse til alt sammen.
Hva syns du?
Bli med meg.
Hvorfor stirrer de?
De syns du er pen.
Liksom!
Eller så har de aldri sett en dane på så nært hold, men det vil de.
Vi har forretninger med kongen. Aethelred.
Dra hjem!
Vi har forretninger med kongen.
Kan du ikke engelsk?
Er det det du snakker, dust? Du høres ut som en dane.
Hvorfor kler du deg som soldat når du helt klart er bonde?
Jeg bonde? Jeg vedder på ham fremfor deg når som helst.
Vi vil snakke med kongen, fredelig.
Uhtred, hva driver du med?
Hva blir det til, bonde? Første blod, eller til døden?
Jeg skal dele skallen din, så det ene følger det andre.
Uhtred?
Fader Beocca.
-Du store. -Kjenner du denne dusten, fader?
Ja, det gjør jeg.
Uhtred, du er fullt utvokst.
Du er gammel!
Det er jeg.
Å, du er en mann.
-Han hevder å ha forretninger med kongen. -Ja, det stemmer.
Men ikke med kongen. Det må være med Alfred.
-Kan du gå god for ham? -Det kan jeg. Ja, jeg går god for ham.
Gud må ha sendt deg.
Du er en mann.
Fader, dette er Brida, min beste venn.
-En kvinne... -Riktig.
Det er jeg.
Jeg har pupper.
Skjønner.
Sørg for at hestene deres får fôr og vann.
Jeg sier til Alfred at dere er her.
Vi trenger våpnene deres, fader.
-Hvorfor ikke informere kongen? -Han er opptatt.
Men du vil like Alfred. Han er en imponerende mann.
Kom.
Liker du det?
Det gjør jeg.
Det er nydelig.
Man kan hvile her, så stille som det er.
Fredelig.
Romerne bygget denne gårdsplassen
for nettopp det formålet, ro.
Er du Alfred?
Det er jeg.
Lord.
Du er Uhtred. Jeg hører at du er en anseelig kriger.
Ikke blitt prøvet, Lord, og jeg har vært heldig.
Det er godt å være heldig. Det sier iallfall mine egne krigere.
Jeg har ikke helt skjønt teologien bak hell.
Kan det finnes hell hvis Gud styrer?
Hvis Gud er med deg, er du en heldig mann.
Ja. Det har du rett i.
Enkelt sagt, men det stemmer.
Vi snakkes inne.
Jeg tilbringer mye tid her inne.
Leser du noe, Uhtred?
Jeg ble undervist som barn av fader Beocca,
men jeg var ingen god elev.
Det er mye å vite i tillegg til bokstaver.
Det er det sikkert,
men ikke undervurder kraften i det skrevne ord.
Når en mann dør, om ingenting er skrevet, er han snart glemt.
Hvem husker for eksempel jarl Ragnar?
Kjenner du til Ragnar?
Fader Beocca har snakket mye om deg, Uhtred.
Han trodde du var fange, slave av jarl Ragnar.
-Stemmer det? -Ragnar var en far for meg.
Jeg var glad i ham.
Men i Eoferwic sier de at du drepte ham.
De lyver.
Karjartan, er det slik man uttaler det?
-Kjartan? -Kjartan...
Har hatt mest nytte av Ragnars død.
Han har tatt plassen hans, og er jarl Kjartan nå.
En stor Lord, som har skip.
Er det skrevet ned?
Alt jeg finner ut om fiendene mine, blir skrevet ned.
Det er i Kjartans interesse å drepe deg, ikke sant?
Han vil ikke at Ragnars sønn skal få høre en annen historie.
Han vil ikke at han skal høre sannheten.
Nei... Og høvding Ubba...
Selv om han selv nå har reist nordover,
har han sendt menn til Mercia for å spørre hvor du er,
men ikke om ditt velbefinnende, antar jeg?
-Hvordan har du funnet ut alt dette? -Jeg har øyne og ører i alle rikene.
En dag håper jeg
at alle riker vil bli ett samlet rike under én Gud.
Én konge?
Hvis alle kan bli enige, ja.
Alt som er igjen av England, er Wessex.
Fødselen av et England, tanken på...
ett kongerike, England...
må begynne her.
Det er ikke noe annet sted.
Men hvor lenge vil Wessex bestå?
Skjebnen til Wessex vil bli avgjort av engelskmenn.
Bare ved å stå sammen og redde Wessex kan vi ha England.
Bare ved å redde Wessex kan vi ha et...
Et Northumbria og et Bebbanburg.
Og hvis Wessex ikke kan reddes?
Da er det over og ut.
Bønn.
Og litt ubehag.
Jeg skal oppsummere.
Danskene samler en stor hær.
De har faktisk samlet en hær.
Hvor samles de?
De har beveget seg oppover elven fra Lundene til Readingum.
De finner seg til rette akkurat nå.
Du sier Ubba er i nord, hvem leder dem?
-Jarl Guthrum leder dem. -Jeg kjenner Guthrum.
Vi trenger alle fordeler, og fader Beocca anser deg,
Uhtred av Bebbanburg, som en fordel,
mens jeg tror du utelukkende er her for å gjemme deg,
for å redde ditt eget skinn.
Jeg ser på deg og ser en dane.
Jeg ser Uhtred av Ingensteds, som bare bryr seg om seg selv.
Nå må jeg gå til bønnemøtet. Blir du med?
-Ha meg unnskyldt. -Oss begge.
Selvfølgelig. Det regnet jeg med.
-Fader Beocca! -Lord...
-La gjestene få forfriskninger. -Skal bli.
De kan bli i Winchester, men jeg holder deg ansvarlig.
Ja, Lord.
Du burde ha bedt sammen med ham. Da ville dere knyttet bånd.
-Han regner oss som hedninger. -Alfred tror at danene har sviktet deg.
Ubba har sviktet oss, men det finnes andre lorder.
De fleste, om ikke alle, følger Ubba.
-Så tro meg, du har blitt sviktet! -Ja, du vet visst alt om danene?
Denne veien. Jeg vil vise deg noe.
Bebbanburg-traktatene.
-Ja, eiendomsprotokollene. -Du har tatt vare på dem.
Jeg har vist dem til Alfred, og han...
Vet han at du er den rettmessige ealdorman?
Jeg vil fortsette å ta vare på dem, men Uhtred, du...
Du må oppføre deg som en ealdorman.
Traktatene har ingen mening.
Northumbria er danenes.
Det tilhører ikke danene. Det har blitt stjålet av dem.
Ønsker man rikdom, tar man den! Du kan ikke ignorere sannheten.
Hvis danene er i Readingum, drar jeg til Readingum.
-Hva sier du? -I hvilken hensikt?
For kunnskapens skyld.
Vi har kunnskap, og du bør holde deg unna danene.
For ny kunnskap.
Du vet hvor de slår seg ned, men du vet ikke hvorfor.
-Vi vet hvor mange de er og hvor de er. -Ikke hva de vil.
Er jeg en fange?
De vil angripe.
-Når? -Til våren. Det er alltid om våren.
Jeg drar til Readingum. Hvor er det?
-Det er altfor farlig. -Ikke for meg.
-Jeg er en ugudelig skamplett! -Hvorfor spionere for Alfred?
Fordi han er ealdorman i England.
Lord.
Når det gjelder å omvende hedninger til kristendommen?
Ja, Lord?
Hvordan skal vi avgjøre hva som er riktig?
Å opplyse dem eller å drepe dem?
Å spre Guds ord er selvfølgelig vår oppgave,
men jeg er redd hedningene, de virkelige hedningene,
først må se, og deretter kjenne makten hans.
-Kommer Uhtred tilbake? -Ja, han kommer tilbake.
Ja, men hvordan kommer han tilbake? Som hvem? Som hva?
-Jeg kjenner denne gutten. -Han er mann nå.
-Jeg kjenner sjelen hans. -Fader Beocca, han har ingen sjel.
Og du sier selv at hedningene trenger å kjenne Guds kraft.
Det er skrevet her.
Du kan gå.
Vi får se hva tiden bringer, Lord.
Hvis de ville hvile gjennom vinteren, ville de ha blitt i Lundene. Ikke sant?
Du er Alfreds spion. Neste trinn er å drepe for ham. Vil du det?
Svar meg på dette...
Om vi skulle krysse denne elven og finne Guthrum, hva ville skje?
Han ville drepe oss. Vi skylder dem ingenting!
Alfred trenger å vite om danene, og jeg må vinne hans tillit!
Man skulle tro han ga deg Bebbanburg, men hva om du tar feil?
Alfred, hvorfor har du innkalt rådet?
Det er kanskje uten grunn, men vi har en hedning i hoffet
som hevder å ha kunnskap om den danske hæren.
En hedning?
Tilgi meg, Lord. Han er Uhtred av Bebbanburg.
Jeg går god for hans ord.
Uhtred.
Lord...
Jeg har vært i Readingum og sett danene.
De skal ikke slå seg ned.
I så fall ville de ha blitt i Lundene.
-Mener du at de vil angripe? -Ja.
Det vet vi allerede. Til våren vil de være her.
De marsjerer om noen dager. Det er jeg sikker på.
Er du sikker? Jorda er bløt. Det gir ingen mening.
De har gjort sine ofre. De vanlige soldatene har drept fugler, kaier.
Det gjøres kun i dagene før strid.
De er sultne.
Kanskje de har spist disse kaiene.
De har mange menn og hester, og lite mat.
De vil først ta en by som er rik på korn og husdyr.
Jeg kjenner ikke landet så godt, men jeg har reist,
og jeg tror Abbendum er et slikt sted.
For å beseire danene, må man møte dem på veien til Abbendum.
-Det vil bli i løpet av noen dager, Lord. -Dro du til Readingum alene?
-Sammen med Brida. -Hvorfor alene?
Hvorfor ikke?
Fordi du mesteparten av livet har levd som dane.
Du ser ut som en dane, og du kan språket.
Derfor antar jeg du kan legge en felle som en dane.
Enig, Lord, han tror vi er kaier.
Hvor på veien til Abbendum?
-Hvor ville du velge å møte hæren deres? -Jeg ville velge Asec’s Hill, Lord.
Er det du eller Guthrum som ville velge det?
Jeg har sett det, passet smalner. Man kan ikke bli utflankert.
Det blir vanskelig for danene å kjempe i oppoverbakke,
men de vil være selvsikre. De frykter ikke vestsaksere.
Hvorfor frykter de oss ikke?
De tror dere bare er bønder.
Så selv med solen i øynene, som er mulig, går de opp bakken for å slåss.
-Det kan være til vår fordel. -Til vår fordel!
Du har vært her i noen dager, og hevder allerede å være fra Wessex?
Dette er tull. Dette er altfor beleilig, Lord.
Lord, sverdet mitt er laget av en saksisk smed.
-Sverdet mitt er for Wessex. -Ikke avbryt en adelig når han snakker!
-Odda. -Jeg tror denne mannen
og denne fillesekken som følger ham, er bedragere.
Ingen hær marsjer når vinteren nærmer seg.
Unge Odda, nå er det nok fra deg!
Lord.
Du...
Du har talt og gitt dette rådet mye å drøfte.
Lord.
Alfred, han er her på din invitasjon. Hva nå?
Hvis danene marsjerer, må vi møte dem.
Jeg vil heller være på toppen av en ås enn på flatmark.
La oss marsjere til Asec’s Hill.
Men...
Ta ham.
Ta dem begge, og sikre dem.
Lord? Hva er dette?
Jeg har sagt sannheten!
Jeg har sagt sannheten! Fader Beocca!
Lord, vær så snill.
Beocca, hjelp meg!
Ha tro!
Holdt!
Venstre flanke, holdt!
Holdt!
Bueskyttere klare!
På min kommando.
For Gud. For Wessex. For England!