Jag föddes som ealdorman av England.
Uhtred, son till Uhtred av Bebbanburg, välkommen till den kristna världen.
Arvinge till Bebbanburgs northumbriska riken.
-Har du bärnstenen? -Ja, far.
Våra förfäder tog detta land och du ska dö för det om nödvändigt.
Jag var 12 år gammal när jag stred första gången.
Döda dem alla!
Jag såg min far mördas.
Min farbror tog mina marker och svor sin lojalitet till danerna.
Mitt råd till dig är att aldrig gå emot Ubba,
och att aldrig strida mot honom.
Stulen av angriparna,
tillsammans med den saxiska flickan Brida,
blev jag först slav, och sen son till jarl Ragnar.
Det var min familj. Mitt liv.
Unge Ragnar, min broder, och Brida, min älskare.
Ödet hade gjort mig till dan.
Och sen förrådde ödet mig.
Jag står inte bara och ser på när allt som är mitt tas ifrån mig.
Bebbanburg är mitt!
Ödet är allt.
Hästar!
DET SISTA KUNGADÖMET
Rid mot skogen.
Sväng höger, där finns en åbädd över åsen.
Hovspår. Det måste finnas hovspår.
Det måste finnas hovspår nånstans!
Hämta fler män. Han måste hittas!
Om vi så får rida till Mercia,
jag vill att han hittas, och jag vill ha honom död.
Han liknade min far.
Han kommer att leta efter dig.
Låt honom. Jag ska döda honom och ta tillbaka det som är mitt.
Han har en armé. Han är danernas val! Allt du har är mig!
Nej, vi har Ubba.
Vi går till honom med vår historia.
Med hans armé hämnas vi Ragnars död och återtar Bebbanburg.
-Är det så enkelt? -Ja.
Ja.
Brida!
Brida! Sjung en sång för mig.
Nej, jag är inte din skald.
Sant, och dessutom skulle du skrämma fåglarna.
Vad?
Det finns en smak i luften.
Död.
Vem gjorde det här? Vem plundrade byn?
-Jag kan inte röra mig. -Din rygg är bruten.
Vilka gjorde det?
Du vet vilka. Daner gjorde det här.
Varför?
Jag tror dig inte, varför angripa en by som föder dem?
Hämnd.
Men sen när har daner behövt en ursäkt för att döda?
Hämnd för vad?
Hm?
Hämnd för vad, så gör jag slut på det.
Ett uppror norröver.
En saxisk slav dödade sin husbonde på en bröllopsfest.
Vad hette slaven?
Du talar engelska väl för en dan.
Hans namn!
Uhtred.
Gör slut på det.
Gör slut på…
-Säg det. -Säg vad?
-Vad du tänker. -Att du har en bajskorv till hjärna.
Tack.
Vi borde aldrig ha kommit till Bebbanburg.
Vi borde ha låtit dem tro att du var död!
Du har fel. Jag vill att de ska veta att jag lever.
De måste veta att jag lever, för de har det som tillhör mig.
Jag mår bättre av det.
Det gör en hund som pissar på ett träd också.
Vill du att jag skäller?
Vad vi behövde göra var att rida söderut till hövding Ubba
och berätta om Ragnars död.
Vi gör det nu.
Nu finns det en andra historia om nån slav som dödade sin husbonde.
Ubba vet att Ragnar var min far.
Han vet inget! Han minns dig nog inte ens!
Han tror det han hör först och dödar dig.
Om du kunde skriva hade du kunnat skriva till honom.
Om han kunde läsa.
Du ger oss inget val.
Vi måste hitta Ubba och hoppas att han tror dig.
WINTANCEASTER
WINCHESTER
KUNGADÖMET WESSEX
Tack.
Fader Beocca.
Fader.
Segwall.
Vi ses i kungssalen.
Min herre?
Min herre Alfred, det är jag, fader Beocca.
Min herre, kungen har kallat till råd.
Titta inte på mig, fader.
-Jag är en syndare, en ohygglig syndare. -Vi är alla syndare, min herre.
Och jag är gift! Jag borde aldrig ha gift mig.
Han skickar frestelser för att pröva oss.
Och när vi misslyckas skickar han danerna som straff.
Jag borde aldrig ha gift mig. Jag borde ha gått med i kyrkan,
jag borde ha gått i kloster.
Gud hade funnit en fantastisk tjänare i er,
men jag känner att han har andra planer.
Om er bror skulle dö skulle folket vända sig till er.
Käre Gud, låt honom inte dö.
Vad för slags kung skulle jag bli?
Ni blir Guds kung, min herre.
Ni har välsignats och valts ut av den helige fadern i Rom,
ni skulle bli Guds kung.
Jag har sett flickan som plågar er. Hon är…
-Hon måste förvisas. -Nej, tvärtom. Sätt henne i tjänst.
-Nej, jag kan inte. -Ni kommer att motstå henne.
Ni kommer att låta Honom se er styrka.
Ni kommer att tacka Honom för att han frestar er
och sen prisa honom för att ni motstod frestelsen.
Inte desto mindre…
Jag har nyheter som ni kanske vill framföra till rådet.
Vad då för nyheter?
Om ett engelskt uppror, min herre, i norr.
Det kvästes.
Men adelsmannen bakom det var Uhtred av Bebbanburg. Jag känner honom.
Han togs av danerna som barn, ett gudfruktigt barn.
Hans hjärta är fortfarande engelskt.
-Lever han? -Jag tror det.
Han är en krigare, min herre.
Han lär ha dödat sin danske husbonde och 40 män.
Han känner deras sätt, talar språket. Han kunde gagna oss.
-Ni kunde nämna honom i rådet. -Varför dödade han sin husbonde?
För blod? För pengar? För nöjes skull?
-För England, min herre. -Ja, men hur vet vi det?
Han kanske bara är ännu en hedning med ett aktivt svärd.
Men jag känner honom, min herre.
Nej, fader Beocca, ni kände honom en gång.
Ni kände honom som barn.
Jag kan sända bud ut i landet, om Gud vill.
Fader, han är en vålnad, ett hedniskt rykte.
Skulle han bli kött och blod kanske han förtjänar att nämnas.
Men min tro reserverar jag för Gud allena.
Vad gäller flickan? Ni kanske har rätt om henne.
Ta in henne i min tjänst… och be för mig.
Som alltid, min herre.
Alfred.
Kung Edmund av Östangeln vädjar till Wessex om en armé.
Ett angrepp av den danske ledaren jarl Ubba är oundvikligt.
Det här var för två dagar sen.
En lång marsch för att strida mot danerna på en plats de väljer
är inte värt att överväga.
-Minst sagt, min herre. -Jag är benägen att avböja.
-Med all rätt. -Ubba,
han är danen som kung Edmund
-har gett mat och vatten tidigare? -Ja.
Kanske i hopp om att han bara skulle passera Östangeln
på sin väg att invadera Wessex.
Edmond förtjänar inget annat än tystnad.
Du är för hård, unge Odda. Edmunds förhoppning var nog
att omvända danerna från hedningar till kristna,
med välgörenhet.
För det förtjänar han beröm.
Ja, om det faktiskt var hans förhoppning.
Edmund är en from man, vi har ingen orsak att missta hans handlingar för feghet.
Oavsett Edmunds intentioner, om inget mirakel sker,
faller Östangeln snart i danernas händer.
-Då får han våra böner om ett mirakel. -Han kommer att behöva dem.
Men han får inte en enda man från Wessex,
-är vi överens om det? -Ja, min herre.
Då måste vi inse att vi nu står allena.
Englands sista kungadöme.
Snart kommer Wessex män att stirra över ett fält på den hedniska armén.
Vi måste vara beredda. Vi måste be och förbereda oss.
Odda, Mercia, Lundene och Östangeln måste bevakas noga.
Förhandskunskap är allt.
-Ska bli, min herre. -Och skrivare,
smidesugnarna i varje stad och by måste brinna natt och dag.
Vi behöver allt järn de kan smida.
Ja, min herre.
Mest av allt behöver jag mannar.
Starka, stridande mannar som är beredda att dö,
för det är vad som till slut krävs för att rädda oss…
…mäns blod.
Ravn sa alltid, “Strid aldrig mot Ubba.”
Östangeln begick visst just det misstaget.
Vi borde hålla oss borta tills vidare.
Göra upp vår egen eld.
Ubba är oförutsägbar, han tar sina order från gudarna.
Jag vet, han lyssnar bara på en häxmästare.
Och han är halvgalen.
Hur ska du närma dig honom?
Som en man.
Det måste göras.
Ja, det måste göras. Men vi måste vakta ditt liv.
-Hur? -Jag vet inte.
Vi borde göka i kväll.
Det borde vi, det står skrivet.
Att vi borde göka?
Vårt öde är att göka… i kväll.
-Jag njuter av tanken. -Det är allt du får njuta av i kväll.
-Sluta! -Vad? Vad är det?
Jag tror jag har det.
Vi tar en gisslan, en sköld som garanti för ditt liv.
Vem?
Jag vet inte.
Nån han inte klarar sig utan.
Storri. Hans häxmästare.
BEODERICEWORDIE
BURY ST EDMUNDS KUNGADÖMET ÖSTANGELN
Vem är kvinnan?
Varför ligger hon inte på rygg?
Inte för att det angår dig, men hon är till Storri,
en saxisk hora från Ubba.
Jag har sett dig förut.
Jag tjänade jarl Ragnar, och nu tjänar jag Ubba.
Du får nog se mig igen, pojke.
Storri är visst i kyrkan.
Han är uppe på klostret,
och ser efter kung Edmund och dödar hans präster.
Hallå?
Försvinn, annars blir det er död.
-Kyrkan är min, på order av Ubba. -Storri, jag har en gåva åt er.
-Har ni? -Hon är från jarl Ubba.
En kvinna? Varför skulle Ubba skicka mig en kvinna?
-Jag har inget behov av en kvinna. -Hon är en häxa.
Han önskar henne död men är rädd för en förbannelse.
Hängiga tuttar, stinkande andedräkt, men ni kommer att belönas.
Hennes huvuds vikt i silver.
En häxa?
Hon har en varghonas ansikte. Bits hon?
-Ja, hon bits. -Lämna henne med mig.
Jag ska göra som Ubba ber, och hon kommer att dö… långsamt.
Du tillhör mig nu, gamle man.
Och du kommer att dö långsamt om du inte gör som jag säger.
Upp på fötter, vi ska gå en sväng, och du ska hålla käften!
Det här är så dåraktigt.
Ubba kommer att leta efter mig, och han kommer snart.
Tyst, sa jag.
Då väntar jag på Ubba här.
Då är det bara du och jag.
Var är Storri, han skulle ju vara här?
Edmund?
Edmund…
Ed…
Får vi lite öl?
Eländige kung Edmund av Östangeln,
du har haft natten på dig att överväga mitt erbjudande.
Hur svarar du?
-Är du död eller andas du fortfarande? -Med lite tur är han död.
Vi låter alldeles för många av dem leva.
-Ni tillåter ingenting! -Han lever.
Gud beslutar vem som får leva.
Er Gud har lämnat er i sticket, sir.
Har han det så är det hans vilja.
Ta ner honom, och låt honom inte falla,
och öl, och till jarl Guthrum.
Jag förstår inte, vi gör det ständigt.
Vi låter hälften leva.
Låt oss döda dem alla, utom de unga kvinnorna.
-Och vem ska jobba på fälten? -De gamla kvinnorna, de gravida kvinnorna.
Sätt honom där, och ge mannen lite öl.
Jarl Ubba!
Om jag får tala fritt.
-Jag känner er. -Jag är Uhtred Ragnarson.
Jag kommer med sanningen om hur min far dog.
Ja, du är Ragnars slav, och du dödade honom.
Jag vet inte vad ni hört, men jarl Ragnar dödades av sina egna, av daner.
Hans forne skeppsmästare Kjartan och hans halvblinde son Sven
ledde attacken mot ett sovande bröllopssällskap.
Ser ni inte att vi underhåller en kung?
Lord Ubba, jarl Ragnar dödades av daner!
Var tyst, pojke! Du får vänta!
-Döda honom. -Inte ett ord till.
Spärra dörrarna, han går ingenstans.
Guthrum har rätt, vi underhåller en kung,
så inga fler avbrott.
Jag måste bara få veta, vem är det?
-Hans ögon iakttar mig. -Och mig.
Vem… Vem är vad? Vem?
Den halvnakna gestalten där…
Vem är det?
Det är sankt Sebastian. En före detta romersk soldat som fann Gud.
Fann honom var?
Han fann honom i sitt hjärta. Inte…
-Vill ni att jag berättar hans historia? -Jag har tid.
Kejsaren av Rom, när han fick veta att Sebastian hade funnit Gud,
beordrade honom att avsäga sig sin tro, han vägrade.
Då beordrade kejsaren att han skulle skjutas full av pilar, och ändå…
…överlevde han.
-Överlevde han? -Ja.
-Är det sant? -Självklart är det sant.
Gud räddade sankt Sebastian och bör prisas för sin nåd.
Hur länge levde han?
Tyvärr blev han…
Han beordrade då att han skulle klubbas till döds.
-Så han dog? -Han for till himlen, så han överlevde.
-Jag har hört talas om den här himlen. -Vad är himlen?
Himlen är Valhalla, min herre.
För de kristna, men utan slagsmålen, festerna och gökandet.
Himlen är himlen, den är inte hednisk!
Men som svar på er första fråga,
jag har har övervägt ert erbjudande och ja,
jag ska fortsätta att regera Östangeln som ni föreslår.
Jag ska utstå er närvaro.
Jag ska förse er med hästar, mat, mynt och pantfångar,
jag ska göra allt ni begär.
Men… bara om ni,
lord Ubba, och alla era män… överlämnar er till Gud.
Det är mitt krav. Ni måste döpas.
Ni måste stå i en tunna med vatten, och de häller mer vatten över er.
-Vill de tvätta mig? -Nej…
-Din doft upprör dem, Ubba. -Nej, för att rena er från era synder.
Det finns bara en Gud, och jag kräver att ni tjänar honom.
-Döda honom nu! -Varför måste jag tjäna honom?
För att Gud är mäktig. Allsmäktig.
Få honom att sluta tjafsa och bevisa det!
Ja, bevisa för mig att er gud är mäktig.
-Bevisa det. -Bevisa, bevisa… titta här.
-Gud skonade sankt Sebastian. -Men han dog ändå.
För att det var Guds vilja!
Skulle er Gud skydda er från mina pilar?
Vore han allsmäktig skulle han det.
Ja, om det var Guds vilja skulle han det.
Låt oss prova.
Vi skjuter pilar mot er, och om ni överlever…
…låter vi oss alla bli tvättade.
-Även Guthrum här. -Varför inte?
Då så.
Jag fortsätter vara kung,
men vi ger dispens från behovet av dop.
Tvätten.
Jag tar tillbaka min förfrågan.
Min ni hävdar att er Gud är allsmäktig.
Jag vill att det bevisas.
Klä av honom. Bågskyttar.
Vänta!
Säg mig sanningsenligt, är ni rädd?
Gud är mäktig!
Vi får se.
Skjut!
De är mina män, och bara jag säger när de ska skjuta.
Skjut.
Önskar ni nu bli klubbad, eller räcker pilarna?
Ni har färdats långt för att tala om att det var daner
och inte du som dödade Ragnar.
Det var Kjartan och Sven, min herre, och andra.
Det är sanningen. Varför skulle jag annars vara här?
-För att spionera, för att ljuga. -Nej, min herre.
-Kanske för att döda mig? -Nej, min herre.
Har ni blivit tvättad?
Oden är min Gud.
Men har ni blivit tvättad?
Ja, min herre.
Hur kändes det? Tvätten?
Kallt, min herre. Vattnet var kallt.
Inget annat?
Jag var barn, min herre. Nu är jag en dan.
Ja, en dan.
Låt oss nu se om Oden skyddar er från pilarna.
-Jag gillar den här leken. Klä av honom. -Håll er borta från mig!
-Inte ett steg till. -Bågskyttar, klara!
-Jag har en gisslan! -Vad?
-Jag har Storri! -Sluta!
Om jag dör dör han. Och jag dör dör er häxmästare
och ni står utan hans råd.
Han ljuger, jag kan vädra det.
Jag har bevis. Hans runor.
-Storri återlämnas till er. -Ta hans huvud från hans axlar!
-Guthrum, var tyst! -Be dem öppna dörrarna.
Jag släpper Storri när jag är på tryggt avstånd.
-Du går ingenstans. -Då dör er häxmästare!
Beordra dem att öppna dörrarna.
En dag ska jag döda dig.
Storri kommer att säga nåt annat.
Och jag talar sanning om Ragnar.
Det här är vad som händer när vi låter för många av dem leva.
Utmärkt, ved.
Du lever.
Det är bra. Hörde han dig?
-Nej. Inte ett ord. -Vad sa han?
-Att han ska döda mig. -Inget annat?
Var är Storri?
Vad sa han?
-Han är naken! -Det var nödvändigt.
Han har en gren uppstucken i rumpan.
Just därför är han naken.
Uhtred…
Uhtred, han måste ha sagt nåt.
Han tror på lögnen. Han tror att jag dödade Ragnar.
Det finns inget mer att göra.
Vi borde ta oss långt härifrån.
Vart?
Varsomhelst som inte är här.
Vi rider till unge Ragnar.
-Han är på Irland. -Då beger vi oss till Irland.
Hur? I vad? Vi seglar i vad? Och med vem? Danskar?
Då väntar vi på hans återkomst!
Och om han inte återvänder?
Acceptera det, vi är förlorade.
-Vi lever och andas av en anledning. -Brida, vi är inte längre daner!
OXNAFORDA
OXFORD
KUNGADÖMET MERCIA
Hur mycket för ert arbete?
För ett långt svärd?
Säg vad ni behöver så säger jag mitt pris.
Ett krigarsvärd som varar en livstid.
Och vad är ni?
Saxare eller dan?
Northumbrier.
Det tar tid att smida henne rätt…
…så det blir dyrt.
Om hon är rätt betalar jag i silver.
Hur mycket?
Tio mynt. Hälften nu.
Sex. Inte mer.
Åtta så gör jag henne till mitt finaste.
Åtta, och om hon inte är ert finaste blir ni hennes förste.
Jag vill ha den här stenen infälld i greppet.
Det kan ordnas.
Sälj eller förlora den inte.
Öl, min herre?
Ni står för nära, flicka.
Bara lite för att få bort vällingsmaken.
Ni står för nära.
Det är buljong, inte välling.
-Är det? -Jag tror det.
Du borde tacka Gud för dess godhet
och avlägsnandet av de hemska kramperna.
Jag är nöjd med att äta som ni äter.
Ni är helgonlik, min kära.
Fader Beocca, sällskapa oss till frukost, jag utmanar er.
Ack, min herre, jag har redan ätit.
Ni har tur.
Dåliga nyheter, min herre. Er brorson Aethelwold.
Är det inte alltid det?
Han är full, han sover i palatsträdgården.
Ska jag föra honom till kungen? Det är andra gången denna vecka.
Må Gud slå ner honom… smärtsamt.
-Vad? -Upp på fötter, pojke.
Vänta!
Kom, kungen vill träffa er.
Full!
Igen? Tycker du att det passar sig?
Ut, allihop, lämna oss.
-Tycker du att det passar sig? -Jag har blivit illa behandlad.
Du såg det själv.
Jag kräver att den här… den här björnen straffas.
Aethelwold, dina år döljer inte det faktum att du är en besvikelse.
-Får jag fråga varför? -Att ni måste fråga
säger er far allt han behöver veta.
-Vad? -Att du är en olämplig arvinge.
Då ska jag ändra mig.
-Det borde du. -Det ska jag.
Jag ber bara att du blir en man, och det fort.
Idag.
I dag, jag lovar.
Är jag ursäktad?
Jag är inte säker på att han är min son.
Vore hans mor inte redan död
skulle jag få henne halshuggen för otrohet.
Om jag stupar i de stundande striderna får han inte bli kung.
-Föredrar ni Alfred? -Ja.
Trots att han ofta är svag kroppsligen?
Att hans sjukdom inte gör honom sängliggande
visar min brors styrka.
Alfred är min arvinge, han vet det.
Och när tiden kommer,
så måste du, Odda, min vän, styra rådsförsamlingen mot detta val.
Min herre.
Det är gjort.
Vi bör vara trygga tills vidare.
Det sägs att danskar sällan kommer hit.
Vad sa Storri till dig, som fick dig att binda hans mun och…?
-Han kastade en förbannelse. -Och sa vad?
Det är inte viktigt. Jag svarade med grenen.
-Vad gör du? -Du vet vad jag gör.
Jag avlägsnar det sista av hans förbannelse med en kyss.
Jag vill inte.
Om du vill gå till danerna får du hitta en ny lord.
Det är mig de vill döda.
-Du låter som ett barn. -Jag erbjuder dig ett val.
-Du pratar med arslet. -Jag sitter på arslet.
Så ditt arsle är smartare än du,
-det kan göra två saker samtidigt. -Tack.
Din tunga är vass, kvinna.
-Visa mig igen. -Nej…
Du har rätt.
Vi kan inte gå till unge Ragnar.
Men vi borde vänta på att han hittar oss, vilket han kommer att göra.
Han kommer att vilja veta sanningen.
Under tiden håller vi oss vid liv.
Vi fördriver tiden.
Med vad?
Jag har gett henne en del skönhet, men hon är bara ett verktyg.
Hon är exakt som jag hade hoppats.
-Sa vi tio? -Vi sa åtta.
Hon är värd tio.
-Tack. -Tack.
Min herre, män har frågat om er och er kvinna.
-Daner eller saxare? -Välj själv.
Fem eller fler.
Få henne att sjunga.
Brida, vi måste ge oss av. Män letar efter oss.
-Från Ubba? -Jag vet inte.
Saxare och daner letar efter oss.
Vi samlar visst på oss fiender.
Ta dig till hästarna. Skynda dig!
-Ur vägen! -Hördu!
Brida, hästarna är bara där borta.
Vänta, där är en till. Vi måste iväg.
Brida, dörren.
Vänta…
Vänta… nu!
Du har rätt, vi borde ge oss av.
Vem som än skickade dem, Ubba eller din farbror,
så kommer de inte att ge sig, det kommer andra.
Jag kommer inte hem utan hjälp.
Uhtred, du borde glömma Bebbanburg.
Nej.
Jag tänker inte blekna bort.
Vi ändrar inget.
Kjartan och min farbror ska betala för Ragnars död,
och rikena ska bli mina.
Hur? Med vems hjälp?
-Du sa det själv, vi har bara Ubba– -Engelsmännen.
Om vi är döda för danerna har vi inget val.
Det finns inget England. Danerna har England.
Nej, det finns en plats söderut: Wessex.
De dödar dig som en dan.
Och Ubba dödar mig som en engelsman.
Med kung Aethelred har vi en chans.
Vad säger du?
Följ med mig.
Varför stirrar de?
-De tycker att du är snygg. -Ha!
Eller har de aldrig sett en dan på så nära håll. Men det kommer de att få.
Vi har ärende med kung Aethelred.
Hem med er!
Jag sa att vi har ärende med kungen.
Förstår ni inte engelska?
Är det vad ni talar, örsling? Ni låter som en dan.
Varför klär ni er som krigare när ni uppenbarligen är bonde?
Bonde? Den här bonden kan besegra er när som helst.
Vi vill träffa kungen. Fredligt.
-Uhtred, vad gör du? -Hur blir det bonde:
-Första blodsdroppen eller till döden? -Uhtred!
Jag ska klyva er skalle, så det ena följer det andra.
Uhtred?
Fader Beocca.
-Kära nån. -Känner ni denna örsling, fader?
Ja, det gör jag.
Uhtred, du är… Du är fullvuxen.
Och du är gammal!
Det är jag.
Åh, du är en man.
-Han påstår sig ha ärende hos kungen. -Ja. Det är sant.
Men inte kungen, utan med Alfred.
-Går ni i god för honom? -Ja. Jag går i god för honom.
Gud måste ha sänt dig.
Du är en man.
Fader, det här är Brida, min bästa vän.
-En kvinna? -Ja.
Det är jag.
-Jag har tuttar. -Jag ser det.
Ge deras hästar mat och vatten.
Och jag informerar Alfred att ni är här.
Vi behöver deras vapen.
-Varför inte informera kungen? -Kungen är upptagen.
Men du kommer att gilla Alfred. Han är en imponerande man.
Kom.
Tycker ni om det?
Ja.
Det är vackert.
-Man kunde vila här, det är så tyst. -Fridfullt.
Romarna byggde gården just i det syftet. För stillhet.
-Är du Alfred? -Ja.
-Min herre. -Du är Uhtred.
Jag har hört att du är en beaktansvärd krigare.
Det har inte prövats än, och jag har haft tur.
Tur är bra. Åtminstone säger mina egna krigare det.
Jag har inte riktigt kommit underfund med teologin bakom tur:
kan det finnas tur om Gud rår?
Om din Gud finns med dig är du en lyckligt lottad man.
Ja. Du har rätt.
Enkelt uttryckt, men du har rätt. Följ med.
Vi talar där inne.
Jag tillbringar mycket av min tid här.
Läser du, Uhtred?
Jag undervisades som barn av Fader Beocca,
men jag var ingen duktig elev.
Det finns mycket annat att lära än bokstäver.
Det tror jag säkert…
…men underskatta inte det skrivna ordets makt.
När en man dör glöms han snart om inget finns skrivet.
Vem minns till exempel jarl Ragnar?
Känner du till Ragnar?
Fader Beocca har pratat mycket om dig.
Han trodde att du var fånge, en slav till jarl Ragnar.
-Stämmer det? -Ragnar var en far för mig.
Jag älskade honom.
Ändå säger de i Eofewic att du dödade honom.
De ljuger.
Karjartan, uttalas det så?
-Kjartan? -Kjartan…
…har gagnats mest av Ragnars död.
Han har tagit hans plats och är jarl Kjartan nu.
-En stor lord, med fartyg. -Står det nedtecknat?
Allt jag får veta om mina fiender nedtecknas.
Det ligger väl i Kjartans intresse att döda dig?
Han skulle inte vilja att Ragnars son fick höra en annan historia.
-Nej, han vill inte att han hör sanningen. -Nej. Och hövdingen Ubba…
Även om han själv nu har rest norrut,
har han skickat män till Mercia, som frågar var ni finns
men inte hur ni har det, gissar jag?
Hur vet du allt det här?
Jag har ögon och öron i varje kungadöme.
En dag hoppas jag
att alla kungadömen enas under en Gud.
En kung?
Om alla män kan enas, ja.
Allt som återstår av England är Wessex.
Födelsen av ett England, idén…
…om ett enda kungadöme… som kallas England…
…måste börja här.
Det finns ingen annanstans.
Men hur länge kommer Wessex att bestå?
Wessex öde kommer att avgöras av engelsmän, alla engelsmän.
Endast genom att enas och rädda Wessex får vi England.
Endast genom att rädda Wessex får vi…
…ett Northumbria, ett Bebbanburg.
Och om Wessex inte kan räddas?
Då är det ute med oss alla.
Dags för bön.
Och lite obehag…
Jag ska summera.
Danerna samlar en stor armé,
de har faktiskt samlat en armé.
Var samlas de?
De har flyttat sig från Lundene till Readingum.
De installerar sig just nu.
Men vem leder dem?
-Jarl Guthrum leder dem. -Jag känner Guthrum.
Vi kommer att behöva alla övertag, och fader Beocca betraktar dig,
Uhtred av Bebbanburg, som ett övertag,
medan jag tror att du är här för att gömma dig
och rädda dig själv.
Jag ser på dig och ser en dan.
Jag ser Uhtred av Ingenstans, som endast bryr sig om sig själv.
Nu måste jag gå till bön. Gör du mig sällskap?
-Om min herre ursäktar mig? -Oss båda.
Givetvis. Jag förväntade mig inget annat.
-Fader Beocca! -Min herre…
-Bjud era gäster på förfriskningar. -Ja, min herre.
De får stanna i Winchester, men jag håller er ansvarig.
Ja, min herre.
Du borde ha gått till bön med honom, det hade förenat er.
Han ser oss som hedningar.
Alfred tror att danerna har övergett er.
Ubba har övergett oss, det finns andra lorder.
De flesta, om inte alla, följer Ubba.
Så tro mig, flicka, ni har blivit övergivna!
Ja, du vet väl allt om danerna?
Den här vägen, jag vill visa nåt.
Bebbanburgs frihetsbrev.
-Ja, landböckerna. -Du höll dem i säkert förvar.
Jag har visat dem för Alfred.
Han vet att du är den rättmätige ealdormannen.
Jag ska fortsätta att förvara dem säkert, men Uhtred, du…
Du måste uppföra dig som en ealdorman.
Frihetsbreven betyder inget. Northumbria tillhör danerna.
Det tillhör inte danerna, det har stulits av dem.
Vill man ha tillgångar tar man dem! Du kan inte ignorera vad som är sant.
Om danerna är i Readingum beger jag mig dit.
-Vad? -I vilket syfte?
För kunskap.
Vi har kunskap. Håll dig borta från danerna.
För ny kunskap.
Du vet var de installerar sig men inte varför.
-Vi vet deras antal och läge. -Inte deras avsikter.
Är jag en fånge?
Deras avsikt är att angripa.
När?
Till våren. Alltid på våren.
Jag beger mig till Readingum. Var ligger det?
-Det är för farligt. -Inte för mig.
-Jag är ju en gudlös fläck. -Så varför spionera åt Alfred?
För att han är en ealdorman av England.
Min herre.
Angående konverteringen av hedningarna till kristendomen?
Ja, min herre?
Hur avgör vi vad som är rätt?
Att upplysa dem eller döda dem?
Att sprida Guds ord är givetvis vår mission,
men jag är rädd att hedningarna, de sanna hedningarna,
först måste bevittna och sen känna hans kraft.
-Kommer Uhtred tillbaka? -Ja, han kommer tillbaka.
Men hur? Som vem? Som vad?
-Jag känner pojken– -Han är nu en man.
-Jag känner hans själ. -Han har ingen själ.
Som ni själv säger, hedningarna måste känna Guds kraft.
Det står skrivet nu, här.
Ni kan gå.
Vi får sa vad dagarna utvisar, min herre.
Om deras avsikt var att vila över vintern hade de väl stannat kvar i Lundene?
Det är du som är Alfreds spion. Kommer du att döda för honom?
Säg mig en sak…
Om vi skulle korsa floden och hitta Guthrum, vad skulle hända?
Han skulle döda oss båda. Vi är inte skyldiga dem nåt!
Alfred måste få veta om danerna och jag måste vinna hans tillit!
Du tror att han ger dig Bebbanburg, tänk om du har fel?
Alfred, du har kallat till råd, av vilken anledning?
Det kanske inte var befogat,
men vi har en hedning i hovet
som påstår sig ha information om danska armén.
-En hedning? -Uhtred av Bebbanburg.
Jag går i god för hans ord.
Uhtred.
Min herre.
Jag har iakttagit danerna i Readingum. De avser inte att bosätta sig.
Då hade de stannat i Lundene.
Säger ni att de avser att angripa?
-Ja, min herre. -Vi vet redan det.
-Till våren står de vid vår dörr. -De marscherar inom några dagar.
Hur kan ni vara säker på det?
-Marken är genomdränkt. -De har offrat. De vanliga krigarna
har fångat och dödat fåglar, kajor.
Det görs bara dagarna före strid.
-Och de är hungriga. -Då har de kanske ätit kajorna.
De har flera hundra män och hästar och ont om proviant.
De intar först en stad med gott om spannmål och boskap.
Jag känner inte landet väl men jag har rest,
och jag tror att Abbendum är en sån plats.
För att besegra danerna måste ni möta dem på vägen till Abbendum.
Det sker inom några dagar.
Red ni till Readingum ensam?
-Med Brida. -Varför ensamma?
-Varför inte? -Ni har levt som en dan nästan hela livet.
Ni ser ut som en dan, ni talar språket.
Därför antar jag att ni kan gillra en fälla som en dan.
Jag håller med, han inbillar sig att vi är kajor.
Var på vägen till Abbendum?
-Var skulle ni möta deras armé? -Jag skulle välja platsen Asec’s Hill.
Ni skulle välja, eller Guthrum?
Passagen är trång där, ni kan inte anfallas i flanken.
Det blir svårt för danskarna att strida i uppförsbacke,
men de är självsäkra, de fruktar inte västsaxare.
Varför fruktar de inte oss?
De ser er inte som mer än bönder.
Så även med solen i ögonen, kommer de klättra upp för att strida,
och det kan ge oss ett övertag.
Övertag, säger han!
Ni har varit här några dagar och hävdar redan att ni är från Wessex?
Det här är struntprat, det är alldeles för lägligt.
Mitt svärd smiddes av en saxisk smed.
Mitt svärd är för Wessex.
Avbryt inte en adelsman.
-Odda. -Jag tror att denne man,
och hans slyna är bedragare.
Ingen armé marscherar när vintern närmar sig.
Unge Odda, nu räcker det!
Min herre.
Du…
Du har talat och gett detta råd mycket att diskutera.
Min herre.
Alfred, han är här på din inbjudan. Vad gör vi nu?
Om danerna marscherar måste vi möta dem.
Och jag är hellre uppe på en höjd än på plan mark.
Jag tycker vi marscherar till Asec’s Hill.
Men… ta honom.
Sätt dem båda i tryggt förvar.
Min herre? Vad är det här? Jag har talat sanning!
-Jag har talat sanning! Fader Beocca! -Min herre, snälla.
-Beocca, hjälp mig! -Ha tillförsikt!
Halt!
Vänstra flanken, stanna.
Stanna!
Bågskyttar redo!
På min befallning.
För Gud. För Wessex. För England!
Undertexter: Kristina Donnellan