Nimeni on Uhtred, Uhtredin poika.
Synnyin Northumbrian oltermannina,
Bebbanburgin oikeutettuna perijänä.
Mutta kohtalo päätti, että minut kasvatettiin tanskalaisena.
Se oli minun elämäni.
Kunnes perheeni murhattiin.
Sana kiiri, että minä olin siihen syypää.
Saksilaisorja tappoi isäntänsä hääjuhlissa.
Niinpä pakenin Bridan kanssa Wessexiin.
Alfredin luo, josta oli tuleva kuningas.
Vaikka kaikki eivät olleet samaa mieltä.
Olen isäni kruununperijä!
Vannoin valan tälle kuninkaalle.
Valan, jonka takia menetin Bridan ja joka esti minua liittymästä -
veljeni Ragnarin seuraan.
Mutta kohtalo on kaikki kaikessa.
Et ansaitse avioliittoa.
Hän on hieno nainen, ja sinä olet pakana.
Voisit kylpeä koko päivän, ja haisisit silti sianpaskalta.
Oletko tarkkaillut minua, Odda-poika?
Pitäisikö minun naida sinut?
Kymmenen hopearahaa, että lähdet pois.
Tietääkö isäsi, että olet täällä?
Yksitoista rahaa.
Miten olisi miekkani painon verran hopeaa?
Pötypuhetta.
Sitten menen tytön kanssa naimisiin ja kynnän häntä tänä iltana.
Miksi sinun pitää puhua hänestä tuolla tavalla?
Ehkä haluaisit hänet itsellesi.
Haluat hänet allesi. Eikö vain?
Sinun kanssasi on mahdoton järkeillä. Kaikki on sinulle peliä.
Toivon Mildrithin vuoksi, että aikasi maan päällä on lyhyt.
Et ole oltermanni, eikä sinusta sellaista tule.
En saanut tavata häntä. En ole nähnyt häntä.
Niin on tapana tehdä.
En tiennyt hänen olemassaolostaan ennen eilistä.
Hän on tavallinen ja hurskas.
Hurskas hän varmasti on.
Jos hän olisi haarojenlevittäjä,
Alfred olisi jo ollut hänen kimpussaan.
Oletko sinä nähnyt häntä?
Kaukaa.
Tavallinen on osuvasti sanottu.
-Kuinka paljon morsian maksoi? -33 rahaa.
Olen maksanut sen hänen kummisedälleen Oddalle,
ja varmistun siitä, että morsian saa rahat.
Olen tehnyt lupauksia. Kostosta ja sellaisesta.
Miksi olet täällä? Tiedätkö?
Hän tuo maata. Minusta tulee lordi Alfredin alaisuudessa.
Voin kerätä vaurautta ja miehiä.
-Voin ottaa takaisin minulle kuuluvan. -Hyviä syitä kaikki.
Tavallinen tai ei, hän käy tähän tarkoitukseen.
Lupauksesi pitävät.
Verivihat kestävät eliniän.
Sinun pitää elää viimeiseen asti.
Pappi on vihdoin saapunut. Hoidetaanpa tämä.
Ei tätä tarvitse hoitaa.
Minä vetoan Alfrediin.
Hän on täällä, kiitos Herran.
Seiso ja näytä kunnialliselta, vaikket olekaan täysin puhdas.
-Miltä hän näyttää? -Varmaankin kauhistuneelta.
Isä Beocca, jos pitäisit seremonian lyhyenä,
olisin kiitollinen. Minulla on asiaa kuninkaalle.
Onko morsian saanut hintansa?
Kyllä hän saa sen.
Sinä olet todistaja.
Kiitos, herra.
Kihlapari voisi seurata minua alttarille.
-Ja liittää kätensä yhteen. -Ole ytimekäs.
Suokoon Luoja taivaissa armonsa -
omistautuneille palvelijoilleen Uhtredille ja Mildrithille.
Siunatkoon hän heidän liittoaan rakkaudella, lapsilla ja vauraudella,
ja antakoot he vastineeksi kiitosta ja ylistystä -
ja eläkööt jokaisen päivän Hänen pyhän sanansa mukaisesti.
-Aamen. -Aamen.
Aamen.
Olette nyt Jumalan silmissä mies ja vaimo.
Ilon kyyneleitä.
Anna minun auttaa.
Kiitos, herra.
Olen onnekas mies, kun sain näin kauniin vaimon.
Kosijoita on varmasti ollut monia.
Mukavaa, että ajattelet niin.
Olenko oikeassa?
Ei ketään sopivaa.
Nimeni on Uhtred, sano minua Uhtrediksi.
Nahjus. Meidän on aika lähteä.
Tai joskus saatat haluta kutsua minua nahjukseksi.
Herra...
Tanskalaisia.
Miksi me pysähdyimme?
Keitä he ovat?
Varmaankin keräilijöitä.
Mutta tanskalaisia yhtä kaikki.
Hyökkäävätkö he?
Jatkamme matkaa.
He seuraavat meitä.
Jatkamme matkaa. Eivät he hyökkää.
Miksi sitten vedit miekkasi?
Näyttääkseni heille, että ainakin yksi heistä kuolee.
Yksi tai kaksi.
Ollakseen keräilijöitä he ovat syvällä Wessexissä.
He ovat Guthrumin miehiä.
He ovat kaukana Lundenesta.
Avioliitto on nyt solmittu.
He ovat matkalla maatalolle.
Hyvä uutinen. Kiitos, Odda.
Katsotaan, miten hän vastaa haasteeseen.
Nyt se on tehty. Pelkään kyllä Mildrithin puolesta.
Hänen pitää kertoa tosiasiat.
Uhtred varmasti ärjyy vaimolleen, olen varma siitä.
Mutta hänen todellinen vihansa on varattu sinulle ja minulle.
Hän ei pidä kiitollisuudenvelasta Jumalalle ja kuninkaalle,
mutta jos hänestä on tuleva oikea oltermanni,
hänen pitää hyväksyä taakkansa. Se on koe.
Kyllä, herra.
Mildrith on hänen kaunis lohdutuksensa.
Oliko Uhtred vaikuttunut hänestä?
Kyllä oli.
Miksi sinä et ollut jo naimisissa?
Sinun iässäsi pitäisi olla jo -
kaksi tai kolme lasta.
Herra Nahjus, tuollaisiin kysymyksiin on aikansa, ja se on jo mennyt.
Miksi Alfred on antanut minulle niin kauniin morsiamen?
Hän taitaa olla velkaa.
Ei ole minun asiani kertoa sinulle.
Kuinka paljon?
Isäni halusi päästä Jumalan suosioon,
joten hän omisti kymmenyksen maastaan kirkolle.
Kirkko ei omista sitä, mutta saa sen tuoton.
Kirkko itse asiassa vaatii sitä,
vaikka sato epäonnistuisi ja tanskalaiset hyökkäisivät.
Jumala on hyvä.
Piispa vei isäni oikeuteen.
Kuinka suuri velka on?
Kirkko on laki, ja lain mukaan -
isäni oli heille velkaa valtavan summan,
jota hän ei voinut maksaa.
Kuinka paljon?
Hän kuoli pian sen jälkeen.
Se on merkittävä summa, ja se kasvaa vuosittain.
Alfred voisi mitätöidä velan, mutta on valinnut toisin.
Velkasumma on 2 000 šillinkiä.
Hän on kirottu.
Kiroan kaiken, mitä hän edustaa.
Kiroan hänen kirkkonsa.
-Kiroan hänen Jumalansa... -Minun on sanottava,
-etten pidä jumalanpilkastasi. -Nimeni on Uhtred!
Voit kyllä kutsua minua nahjukseksi, kun en nähnyt tätä aiemmin.
Uusi kotisi.
Alue on hyvä, mutta rakennuksia on kunnostettava.
WESSEXIN KUNINGASKUNTA
Katso, alueella asuvat perheet -
tulivat toivottamaan meidät tervetulleiksi.
Lähetä heidät takaisin kotiin.
He ovat tulleet toivottamaan meidät tervetulleiksi.
Olen tuntenut heidät koko ikäni.
Herra, rouva.
Oswald hoitaa maatilaa, hän asuu lähistöllä.
Tervetuloa kotiin.
Onnittelumme avioliitostanne.
Kiitos, Oswald.
Onpa mukavaa, että kokoonnuitte tervehtimään minua ja herra Uhtredia.
Meillä on pöytä koreana teitä varten.
Kiitos vain, mutta olemme väsyneitä.
Totta kai.
Kiitos, Oswald, olet kiltti.
Minulla on häälahja jokaiselle perheelle.
-Hopeaa. -Kiitos, rouva Mildrith.
Ystävällisyydestänne ja uskollisuudestanne.
Kiitos paljon.
Siitä, että piditte huolta maista poissaollessani.
Siinä vasta tervetullut näky.
Odotin salia, ja löysin tämän.
Maksa velkasi, niin voit rakentaa salin.
Enkö sanonut, että se paskiainen ajattelee? Alfred.
Jos hän uskoo saavansa minut anelemaan,
hän saa miettiä asiaa uudestaan.
Hän ei halua sinun anelevan vaan tottelevan.
Ei koskaan.
Jos tarvitset minua, olen lepäämässä.
Tunnen itseni väsyneeksi.
Olen 2 000 šillinkiä velkaa kirkolle,
ja sinä jaat hopeaa vuokralaisillesi.
Se on minun hopeaani.
Saat sen, mitä minulla on kukkarossani.
En halua sitä, mitä sinulla on kukkarossasi.
Miksi sitten nalkutat?
Se näätä, tilanhoitaja.
-Hänen nimensä on Oswald. -Häntä on pidettävä silmällä.
Isäni luotti häneen.
Hän näyttää elävän liian hyvin.
Minä suuntaan latoon.
Olet vieras, voit nukkua talossa.
Nukun mieluummin ladossa. Kiitos.
Nyt on hääyönne.
Hyvää yötä, rouva. Nahjus.
Voinko nyt poistua?
Kuinka monta hopearahaa sait?
Kahdeksantoista.
Onko se oikea summa?
Hinta oli 33.
Se oli varmasti vain virhe.
Sinut ryöstettiin. Samoin kuin minut!
Se hinta takaa turvallisuutesi, ja saat sen kokonaan.
Voinko levätä?
Voit.
Pahoittelen, että päivä on ollut pettymys sinulle.
Meille molemmille.
Sinulla on hyvä sydän, kun lahjoitit hopeasi.
Odda on sinulle vielä 15 kolikkoa velkaa.
Varmistan, että hän maksaa ne.
Enkä minä syytä sinua velasta.
Se on Alfredin petos.
Olisi pitänyt olla viisaampi.
Vaikka sinä sokaisitkin minut.
Sinun pitäisi syödä.
Minun pitäisi syödä, mutta en halua syödä yksin.
Jumala on tehnyt minusta vaimosi. Sille on varmasti jokin syy.
Jumala on hyvä.
Mitä sinä katselet?
Maan halki kulkee arpi,
jota pitkin päättymätön rivi tanskalaisia marssii.
Ragnar.
Kun Alfred saa sanan, on jo liian myöhäistä.
He tarvitsevat siivet.
Eteenpäin.
Oswald, mikä kaupunki tuossa suunnassa on?
Jos he jatkavat länteen,
he saapuvat päivän kuluttua Werhamin linnakkeeseen.
Vie perheesi ja muut kukkuloille,
kunnes he ovat varmasti ohittaneet meidät. Tee se heti.
Entä rouva Mildrith?
Hän matkustaa kanssani Winchesteriin.
Selvä.
Kuinka monta näet?
Kysymys on, kuinka moni seuraa?
WESSEXIN KUNINGASKUNTA
Wessexiä valloitetaan,
ja meidän pitää odottaa, kun hän rukoilee.
Jumala on hänen vahvuutensa, Uhtred.
Hänen pitäisi olla hevosen selässä eikä polvillaan.
-Inhoan tätä paikkaa. -Siitä tulee vielä ikävämpi.
Mildrith. Minulle ei kerrottu, että olet täällä.
-Onpa mukava nähdä teitä. -Herra.
Ja niin lukuisina.
Onko hän valmis?
Kuningas on valmis, kuten hänen neuvostonsakin.
Seuratkaa minua.
Näitkö 300 tai useamman miehen marssivan Wessexin halki, etkä tehnyt mitään?
Olen täällä.
Olisit voinut lähettää viestinviejän.
Mikset kohdannut tanskalaisia?
Sinulla on miehiä. Se on tarkoituksesi, luoda sotureita.
Minulle on annettu hädin tuskin 20 miestä vaimoineen.
Suurin osa on maanviljelijöitä.
Siitä olisi tullut teurastus.
Mutta päätit olla taistelematta. Emme saa koskaan tietää.
Soturi kuolee vain kerran! Miksi kuolla turhaan?
Tanskalaiset ovat matkanneet joko Lundenesta tai Itä-Angliasta.
Eikö heitä tarkkailtu?
Olemme tarkkailleet aluksia, jotka ovat yhä Tamesilla.
Virhe.
Jos Werham vallataan, alukset tulevat perästä,
jolloin 300:sta miehestä tulee 3 000.
Minä suosittelisin marssimaan oitis.
En muista kuninkaan kysyneen neuvojasi.
Leofric, luottomieheni, kuinka monta tanskalaista näit?
Rutkasti enemmän kuin 200.
Sotureita.
Werham on vaikeuksissa heidän kanssaan.
Rauha on ohi.
Ei ole muuta vaihtoehtoa kuin marssia Werhamiin -
ja rukoilla, että saavumme paikalle ennen kuin linnake murtuu.
Pidättekö tätä valloituksena?
Tämä voi olla alkusoittoa suurelle tanskalaisarmeijalle.
Kokous on päättynyt. Wessexin oltermannit, laittakaa miehenne valmiiksi.
Isä Beocca!
-Rukoilen ennen lähtöämme. -Kyllä, herra.
Haluaisi puhua kuninkaan kanssa kahden.
Minä kysyn.
Huomaan, että sinun pitää yhä oppia kunnioitusta.
Oltermanni Odda, jos saan puhua.
Olet velkaa vaimolleni puolet hänen morsiushinnastaan.
Maksoin 33 hopeakolikkoa, joista hän sai vain 18.
Hänen mukaansa se on varmasti erehdys.
Onko se totta?
Maksa hänelle.
Laittakaa miehet valmiiksi marssimaan Werhamiin.
Tiedä se, että Mildrithiä on ilo kyntää.
Olet pakana.
-Ja sinä olet neitsyt. -En ole.
Kyllä on!
Mikä on?
Lupaa, että palaat turvassa.
-Kaksi kättä, molemmat korvat tallella. -Lupaa minulle.
Teen parhaani. Mutta vain, jos teet samoin.
Jos he tulevat, älä piiloudu kirkkoon tai nunnaluostariin.
Mene kukkuloille, metsään ja minä tulen.
Teidän molempien luo.
Nahjus!
Suutele häntä, niin voimme lähteä.
Mildrith, kulta, olen etsinyt sinua.
Rouva Aelswith!
Onpa mukava nähdä sinua tuon näköisenä.
-Se ei pysy paikallaan. -Ei minullakaan.
Voi tätä kärsimystä.
Rukoilen, että me molemmat selviämme. Me kaikki neljä.
Jumala päättää.
Olen kaivannut sinua, Mildrith,
ja rukoillut puolestasi joka päivä, raukka parka.
Miksi raukka?
Joudut elämään sen pakanan kanssa, jonka he sinulle ujuttivat.
Joudut ottamaan hänen siemenensä.
Uhtred on kunnollinen. Hän kohtelee minua hyvin.
Jumala siunatkoon uskollisuuttasi,
mutta jos onni käy, hän kaatuu pian taistelussa.
Sano toki, että olet nälkäinen.
Olen, hieman.
Nähdään keittiössä. Olen tilannut aterian raskaana oleville.
-Mutta älä kiirehdi rukouksiasi. -En tietenkään.
Herra, hän ei ole nöyrin -
tai hartain palvelijasi, mutta rukoilen, pidä hänet turvassa.
Anna hänen tehdä työtäsi ja anna hänen nähdä lapsensa.
Olin iloinen nähdessäni rouvasi tänään.
Vaimosi. Hän kantaa lasta.
-Kyllä. -Se on Jumalan siunaus.
Tuntuu kuin eiliseltä,
kun kastoin sinut Osbertiksi ja sitten taas Uhtrediksi.
Mistä haluat puhua kuninkaan kanssa?
Se on minun ja kuninkaan välistä.
Hän tarkkailee sinua, Uhtred.
-Jumala vai? -Alfred.
Hän tarkkailee käytöstäsi.
Hän arvostelee sinua lordina.
Hänellä ei ole oikeutta arvostella.
Hän on kuningas.
Hän valehteli minulle avioliittoon liittyen.
Viittaatko velkaan?
-Tiedätkö siitä? -Ei se ole salaisuus.
Suosittelen näyttämään hänelle, että hyväksyt sen,
etenkin kun velka on kirkolle.
Pysy rauhallisena ja kunnioittavana.
Herra.
-Pyysin yksityistä... -Oletko syönyt?
En.
Joskus himoitsen lihaa -
ja muita asioita.
Mutta tiedän, että mielihyvä olisi ohimenevää -
ja kärsimys pitkittynyttä, joten tyydyn velliin.
Vaikkei vaimoni anna kutsua sitä muuksi kuin liemeksi.
Ilahdut varmasti tiedosta, että vakoojillani on uutisia.
-Werhamistako? -Irlannista.
Ivar, Ubban veli, on tapettu siellä.
Sillä ei olisi muuten merkitystä,
mutta Ubba haluaa kostaa hänen kuolemansa henkilökohtaisesti.
Onko tämä totta?
Irlantilainen meren takana tappaa tanskalaisen, ja maailma muuttuu.
Jumalan käsi.
Tekisikö Ubba sellaista? Hylkäisi Guthrumin?
Kostaakseen veljensä kuoleman, kyllä. Jos hänen velhonsa niin ohjaa.
Onko hänellä velho?
Mitä velho tekee?
Loihtii loitsuja ja taikoja?
Hän neuvoo. Hän etsii enteitä, merkkejä, hyviä tai huonoja.
Mitä potaskaa.
Mitä ihmeet ovat, elleivät taikoja?
Ihmeet ovat Jumalan, eivät ihmisen tekoja.
Tanskalaiset sanoisivat samaa,
että enteet ovat lahjoja jumalilta.
Ja he erehtyvät.
Kuka antoi Ubballe merkin lähteä Irlantiin,
oliko se teidän Jumalanne käsi? Vai heidän?
On vain yksi Jumala.
Sitten hän lienee puhunut tanskalaisille.
Nyt kun Ubba on Irlannissa,
Guthrumin pitää päättää, taisteleeko hän yksin.
Ei hän yksin taistele. Ei sillä, etteikö hän voisi voittaa.
Pelkääkö hän menettävänsä liian monta omaa miestään?
Kyllä.
Alan oppia, että pakana välittää vain omasta edustaan.
Tanskalainen ei ikinä sietäisi velliäni.
Lientä.
Oltermanni Uhtred, oletko onnellinen Mildrithin kanssa?
Olen. Hän on hyvä vaimo.
Tosin jos olisin tiennyt 2 000 šillingin velasta, en olisi nainut.
Se kasvaa joka vuosi.
Kuulin, että teidän käskystänne velka voidaan mitätöidä.
Miksi kieltäisin kirkolta 2 000 šillinkiä?
-En tiennyt olevani sen velkaa. -Ei se ole salaisuus.
Uhraus ja katumus ovat asioita, jotka erottavat meidät pakanoista.
Minulla on lientä, sinulla velkaa.
Wessex tarvitsee armeijan. Oletko samaa mieltä?
Pysyvän ja mahtavan armeijan.
Kyllä.
Kun Englanti vihdoin muodostuu, se tarvitsee suuremman armeijan.
Monien tuhansien miesten varuskunnat tarvitsevat ravintoa ja palkkaa.
Aikeenani on saada kaikki maanomistajat mukaan -
tukemaan tämän armeijan ja sen komentajien ruokkimista.
Tarvitsen komentajia, Uhtred.
Miehiä, kuten Rooman mahtavat kenraalit.
Sinun kannattaisi nähdä velka lahjana,
jolla voit osoittaa uskollisuutesi Wessexille ja Englannille.
Jos minulle olisi kerrottu totuus heti alussa, olisin voinut...
Kannat näemmä yhä amulettia.
Se muistuttaa minua jaarli Ragnarista.
Mikset käy kirkossa vaimosi kanssa?
Mikset rukoile Jumalaa?
Jumala loi kaiken minua ympäröivän:
pellot, joet ja metsät.
Maa on minun kirkkoni.
Rukoilen joka päivä hiljaa.
-Häntä ei voi kesyttää. -Mutta häneen voi luottaa.
En hylkää häntä täysin.
Hänelle on varmasti käyttöä.
Kuulkaa! Werham on vallattu!
Marssimme oitis!
Jokaisen miehen on oltava valmiina tottelemaan kuningasta.
Tanskalaiset ovat vallanneet linnakkeen!
Werham on vallattu! Marssimme oitis!
Saatamme liukastella veressä ja sisälmyksissä ennen kuin päivä päättyy.
Jos hyvin käy.
WESSEXIN KUNINGASKUNTA
Anna hänen olla, kaikille riittää kyllä.
Guthrum? He ovat täällä.
Saksilaisarmeija kokoontuu.
-Onko se Alfred? -On.
Onko linnake korjattu ja turvallinen?
On.
Hyvä. Hän ei hyökkää. Hänen ei tarvitse.
Hän tietää, että näemme nälkää muutaman päivän päästä.
Voimme tehdä ryöstöretkiä.
Ei, hän tyhjentää kaikkien lähikylien viljavarastot.
Nämä kirkkohuoneet -
ovat oudon hiljaisia ja rauhallisia.
En marssittanut miehiäni -
puoliväliin Englantia vain, jotta he näkisivät nälkää.
Menen valleille.
Tulimme sotimaan, mutta Ubba on vetäytynyt.
Kostaakseen veljensä puolesta.
Sinä olet täällä.
Eikö sinun pitäisi kostaa isäsi puolesta?
Kun aika on kypsä.
Kyllä! Kun aika on kypsä!
Olemme ottaneet ensi askeleet Wessexiä vastaan.
Mutta olemme heikkoja Ubban mentyä.
Hän vaaransi kaikkien hengen.
Meidän pitää solmia rauha Ubban paluuta odotellessa.
Jos olet siellä,
Rooman Jumala, iske minut maahan.
Niin ajattelinkin.
Tulimme näyttämään heille, kuinka paljon meitä on.
Ja sen, että Jumala on kanssamme ja että tämä on meidän maamme.
Ja sen, että Jumala on kanssamme -
ja että tämä on meidän maamme.
Tämä on meidän maamme, meidän Wesseximme.
Tämä on meidän Englantimme!
Murhaamme kaikki pakanalliset paskiaiset, jotka yrittävät viedä sen!
He haluavat puhua.
Tiedän, mitä he haluavat. He haluavat aikaa.
Odda, sinä tulet mukaani vartijoinesi.
Leofric, sinä myös.
Samoin isä Selbix.
Kyllä, herra.
Leofric, mitä mieltä olet linnoituksesta?
Se näyttää tarpeeksi vahvalta.
Ei reikiä, ei merkkejä pysyvistä vaurioista.
Entä jos hyökkäisimme?
Me kärsisimme.
Olisi onnekasta päästä sisälle.
Huomenta, kuningas Alfred.
Tanskalaisten Guthrum.
Minäkin olen nyt kuningas. Itä-Anglian kuningas.
Ei tarvitse kumartaa.
Minä aloitan. Ehdotan aselepoa.
Jotta aselepo syntyisi,
teidän täytyy lähteä Wessexistä, jälleen kerran.
-Entä jos kieltäydyn? -Me saarramme teidät.
Niin, te saarratte pienen linnakkeen,
mutta me tanskalaiset saarramme koko kuningaskuntanne.
Olen kuitenkin päättänyt lähteä meriteitse.
Sen vuoksi aion pyytää tuomaan aluksia.
-Kuinka monta alusta? -Ei enempää kuin 15.
Aluksillanne on kuukausi aikaa saapua.
Se ei riitä.
Ruokaa ja olutta vain kuukaudeksi,
tai saatte kävellä takaisin Itä-Angliaan.
Sitten kutsun 200 alusta ja toivon, että ne saapuvat, ennen kuin näännymme.
-Kuukausi ei riitä. -Enempää ei heru.
Ette saa linnaketta takaisin, tiedätte sen.
Ruokaa ja olutta kuukaudeksi, ei sen enempää.
Siihen mennessä myrskyt, Jumalan myrskyt, ovat saapuneet.
Lähdemme kuukauden kuluttua -
alkaen ruoan ja oluen tuontihetkestä.
Uhtred, tule luokseni rukousten jälkeen.
Selvä.
Isä Selbix, rukoile kanssani.
Kyllä, herra.
Ole hyvä ja istu.
Kiitos, herra.
Minulla on sinulle tehtävä.
Kertokaa vain.
Rauhan takeeksi -
sinut annetaan panttivangiksi. Olet yksi kymmenestä.
Tanskalaisetkin antavat kymmenen vaihdossa.
Mutta eiväthän pakanat arvosta pappeja.
Voisitte yhtä hyvin tarjota heille koiraa.
Guthrum on kuulemma utelias uskontomme suhteen.
Haluaisin, että toimisit hänen opettajanaan.
Entä jos hän ei suostu oppilaaksi?
Yritä silti hellästi ja huumorilla, kuten sinulla on tapana.
Älä erehdy.
Jos Guthrum suostuisi kasteeseen,
tämä sota olisi ohi. Englanti olisi meidän.
Silloin todella tekisit Jumalan työtä.
Pahoittelen, mutta en voi olla pelkäämättä.
He tekisivät papille muutakin kuin vain tappaisivat.
Pelko asuu meissä kaikissa.
Kuten asuu voimakin.
Olisin hyödyllisempi soturina,
kun aselepo pettää.
Kyllä aselepo pitää aikansa,
ja sinä aikana -
olisit minulle silminä ja korvina linnakkeen sisällä.
-Mitä minä kuuntelisin? -Ubbaa.
Jos ja kun kuulet hänen paluustaan, pakenet.
Entä jos olen kahlittuna?
Miehet hajaantuvat täältä pelloille töihin,
mutta rakennan kukkulalle majakan.
Sinä pakenet ja sytytät tulen.
Tiedättekö, että pakeneminen on lähes mahdotonta?
Jos Ubba palaa, panttivangit tapetaan ja tanskalaiset hyökkäävät.
Kun ensimmäinen majakka syttyy,
muutkin tulet syttyvät, ja koko Wessex kutsutaan aseisiin.
Entä jos kieltäydyn lähtemästä panttivangiksi?
Sitten joku toinen mies sytyttää majakan.
Miksette hyväksy minua?
Olen aina puhunut totta,
miksi minua aina koetellaan?
Mikset osoita kuninkaallesi asiaankuuluvaa kunnioitusta?
Koska sinä, suvuton Uhtred, et näe minua kuninkaanasi!
Et näe minun Jumalaani sinun Jumalanasi!
Herra?
Tämä ei ole vielä ohi!
Guthrum odottaa kuulevansa Ubban paluusta Irlannista.
Haluan tietää, milloin se tapahtuu, mieluummin ennemmin kuin myöhemmin.
Olet ainoa mies,
joka voisi hankkia tämän tiedon ennemmin.
On toki mahdollista, että kuolet,
mutta on todennäköistä, että me kaikki kuolemme.
Mene tanskalaisten luo.
Voit itse päättää, menetkö saksilaispanttivankina -
vai viikinkisoturina.
Teen kuten pyydätte.
Mutta jos lapseni syntyy, kun olen vankina,
pyydän lähettämään sanan.
Totta kai, ja jos kuolet vangittuna,
voit olla varma, että velka kuolee mukanasi.
Kohtelevatko he meitä hyvin? Olet yksi heistä.
Jos olen yksi heistä, miksi sitten olen panttivanki?
He kohtelevat meitä hyvin -
niin kauan kuin aselepo pitää.
Entä jos se pettää?
Sitten he tappavat meidät kaikki, alkaen papista.
Olen jo sinut sen kanssa. Olen valmis.
Hyvää iltaa, ja Jumala siunatkoon teitä.
Raukkaparat.
Entä me, isä, mitä me olemme?
Olemme onnekkaita. Tunnemme Jumalan.
Vaikkei minulla olekaan kiire häntä tapaamaan.
Rukoillaan, että hänestä tuntuu samalta.
Aamen.
Tätäkö roskaväkeä kaikki pelkäävät?
He ovat kuin lapsia!
Jo riittää!
He ovat vierainamme hetken aikaa.
On vain yksi sääntö:
iltaisin kokoonnutte nukkumaan kirkkoon.
Sen ovet teljetään.
Aamulla pääsette vapaasti -
kävelemään, puhumaan, hyppimään, köyrimään, kantamaan aseita.
Miehiäni on kielletty tappamasta teitä,
ellette te ansaitse sitä.
Olen Guthrum. Eräänä päivänä minusta tulee kuninkaanne.
Ymmärrättekö, mitä sanoin?
Sanokaa: "Kyllä, herra."
Kyllä, herra.
En kuullut teitä.
Ymmärrän, herra.
Ehkä teen sinusta lahjan Ubballe.
Jos hän ikinä palaa Irlannista.
Voi olla, ettei hän palaa.
Mutta sitten hänen miehistään tulee minun miehiäni,
ja kunnioitan häntä tappamalla sinut itse.
Ehkäpä nuolilla.
-Ragnar Ragnarson! -Tässä.
Tunnet hänet hyvin. Pidä hänet poissa silmistäni.
Viekää heidät kirkolle ja ruokkikaa.
Nyt olet siellä, mihin kuulut.
Nyt olen veljeni kanssa.
Muistutan sinua siitä,
millaista on olla tanskalainen, ja saan sinut jäämään.
Brida on täällä.
Uneksin sinusta.
En ylläty.
Olet kasvanut aikuiseksi.
Olen nyt Ragnarin kanssa.
Hän on mieheni.
Se on hyvä.
Minä olen naimisissa.
Naimisissa! Sinä olet todella aikuistunut!
-Onko hän naimisissa? -Kyllä on!
Aika liikkuu nopeammin kuin ajattelin.
Tänä iltana meidän pitää humaltua!
Minun pitää olla kirkossa.
Ei, tänään me humallumme,
ja vien sinut itse kirkkoon, tai nukumme siellä, mihin sammumme.
Meidän pitää puhua tulevaisuudesta.
Olemme soutajia!
Vetäkää!
Uhtred, vedä puolestani!
Minun pitää kusta.
Palaan myöhemmin.
Ragnar!
En ole nauranut näin paljon pitkään aikaan.
Sitten et ole elänyt.
Tai kuten Ravn sanoisi: "Huomenna me kuolemme."
Milloin hän edes sanoi noin?
Kun sinä olit pilkkomassa puita.
Minun kyllä pitää kusta.
Sinun pitää lopettaa juominen.
Huomenna me kuolemme!
Hän on iloinen nähdessään sinut.
Olen kaivannut häntä.
Kaipaan teitä molempia.
Oletko hänen vaimonsa?
Olen hänen kanssaan.
Onko hän kaunis?
Hänen nimensä on Mildrith. Kyllä, hän on kaunis.
Hän kantaa lastani.
Kuka päätti, että sinun pitää mennä naimisiin?
Alfred.
Minulla on Wessexissä maata, jota halusin.
Vannoit valan Alfredille. Nait Alfredin takia.
Sinulla on Alfredin antamaa maata.
Vaimosi kantaa lastasi.
Silti Alfred antaa sinut panttivangiksi.
Oletko sinä vakooja?
Minun on määrä paeta heti, kun Ubban tiedetään palaavan.
Mutta tiedän, että kun Ubba palaa,
panttivangit tapetaan.
Alfred ei pidä minusta.
Kieltäydy.
Kieltäydy panttivankina olemisesta ja liity meihin.
Kysyn sinulta, vaikka ei sillä ole väliä.
Mutta kysyn kuitenkin.
Onko sinulle ongelma, että olen nyt Bridan kanssa?
Ei, olen onnellinen siitä.
Vannon.
Hyvä on.
Ei sillä että minä välittäisin siitä, mitä sinä ajattelet.
Köyrisin häntä siitä huolimatta.
Hellyydellä.
-Ja minun luvallani. -Tiedän.
Tiesitkö, että Uhtredista tulee isä?
Isä... Milloin?
Pian kuulemma.
Haluaisit nähdä sen.
Kyllä, toivon palaavani vaimoni ja lapseni luo.
Ragnar, kostan kanssasi isämme kuoleman.
Kjartan saa maksaa.
Olisit liittynyt seuraani kuukausia sitten Bridan kanssa.
Olin vannonut valan.
Surkealle saksilaiskuninkaalle!
Ubba halusi minun kuolevan, ei ollut muutakaan paikkaa.
Olen miettinyt sitä iltaa siellä metsässä.
Sait valita, oletko saksi vai tanskalainen.
Ei, vaan olin vannonut valan.
Olisit liittynyt seuraani.
Tapan kanssasi Kjartanin.
Vien sinut kirkolle.
Sänkyysi.
-Kumpi se on? -Se on poika.
Komea poika.
Sinusta tulee Uhtred, Uhtredin poika.
Huomenta, Uhtred.
Huomenta, isä.
Taas sataa.
Päivät muistuttavat toisiaan.
Niin muistuttavat.
Ainakin olemme elossa tunteaksemme sen.
Miten keskustelut Guthrumin kanssa sujuvat?
Onko hän vielä kristitty?
Uskon, että se aika on lähellä.
Jätän hänet usein yksin kirkkoon mietiskelemään.
Guthrum pohtii mielellään sotaa ja kuningaskuntia.
Olen kertonut, että taivaan kuningaskunta kuuluu myös hänelle.
Ihminen voi muuttua.
Jatkakaamme.
Luoja siunatkoon sinua. Hyvää päivänjatkoa.
Kiitos, isä.
Hän on kuninkaiden kuningas,
joka pystyy mahtaviin tekoihin.
-Kuten mihin? -Kuten ihmeisiin.
Ihmeisiin!
Minkälaisiin?
Esimerkiksi teihin.
Te olette ihme.
Hän on tehnyt teistä vahvan, mutta armollisen.
Hän on tehnyt teistä ylpeän, mutta nöyrän.
Hän on tehnyt teistä innokkaan oppijan.
Hän on antanut teille vapaan tahdon,
toivoen, että löytäisitte rohkeuden -
laittaa Hänet kaiken muun edelle.
Uskon myös,
todella, että Hänet palkitaan.
-Minulla on viesti Guthrumille. -Hän on kirkossa.
Herra, voinko puhua?
Vapaasti.
Ubba on palannut armeijoineen Irlannista.
He rantautuvat täältä pohjoiseen, Severniin.
Missä minun laivastoni on?
He lähtivät useita päiviä sitten Lundenesta ja ovat lähes perillä.
Jok'ikinen laiva ja mies saapuu luoksenne.
Hyvä uutinen.
Lähetän sinut taivaaseesi.
Ei tarvitse kiittää minua.
Isä...
Ubba on palannut. Kertoivatko he?
Kyllä.
Miehet, rauha on ohi.
Valmistautukaa taisteluun.
Tappakaa kaikki saksilaispanttivangit.
Napatkaa hänet!
Pilkkokaa hänet palasiksi!
Antakaa hänen olla!
Ragnar, siirry sivuun.
Tiedät, että panttivankien on kuoltava.
Tappakaa sitten hänet!
Voit vapaasti tappaa hänet,
mutta sinun on ensin tapettava minut.
Olisin mieluusti jättänyt tämän väliin.
Hän on saksi. Hän on petturi. Vihollinen.
Tappaaksesi hänet sinun on tapettava minut.
Minun mieheni eivät seuraisi sinua.
Saat viimeisen armahduksen.
Vapauttakaa hänet, ilman hevosta.
Oletko kunnossa?
Olen sanaton.
Mene. Mene katsomaan lastasi.
Mene.
Kyllä.
Tulen vielä luoksesi.
Teidän molempien.