Jeg er Uhtred, søn af Uhtred.
Saksisk adelsmand af fødsel,
men opfostret af danerne som kriger.
Jeg tjener nu Alfred, den saksiske Konge af Wessex.
Jeg beskytter Englands sidste kongerige
mod Guthrum og hans vikingehær.
Men ikke alle har tiltro til kongen.
Jeg er min fars arving.
For nogle er jeg den infiltrerede fjende.
Med lidt held falder han i krig.
Det er et hof uden retfærdighed, hvor jeg altid
vil blive betragtet som en hedning, selv af
min fromme og nu forbeholdne kone.
For at betale gælden for mit land af, plyndrede jeg som en sand viking.
Og jeg fandt en hedensk dronning.
En synsk, hvis evne også er hendes uskyld.
Hun skal ikke bolles.
Nu kaldes jeg for forræder.
Jeg, broder Asser, sværger disse eder.
Alfreds hof besluttede sig for, at jeg skulle henrettes.
Han skal dø for mit sværd.
I skal kæmpe til døden.
Skæbnen er alt.
THE LAST KINGDOM
Ud med dig, dit fulde svin!
Er han her?
Med en kvinde, som ikke er hans kone.
Din ven er her.
Må jeg sætte mig her? Eller spolerer jeg din sidste nat i frihed?
Sæt dig ned.
Tror du, at jeg har forrådt dig, lille røv?
-Nej. -Tag ikke fejl.
Odda havde 20 eller flere mænd, der ville have svoret mod dig.
Jeg er kommet for at sige, at jeg er bedre end dig lige nu.
Jeg skal nok slå dig ihjel.
Jeg kan kun give en krigers død.
Tilgiv mig, men jeg prøver at glemme, at du er min ven.
Bare du forstår det.
Hvis du har mere at sige, bør du sige det.
Leofric! Leofric!
Jeg ønsker ikke denne kamp.
Jeg har min frihed denne aften,
og gid jeg kunne slippe væk.
Men det kan jeg ikke.
Anseelse er alt.
-Ja. -Jeg skal gøre op med fejder.
Jeg har løfter at holde. Jeg skal overleve.
Så må du slå mig ihjel.
-Og du må slå mig ihjel. -Det er også min hensigt.
Jeg vil være gunstigere stillet.
Kongens kone beder for mig.
-Gud elsker hende. -Nogen skal jo gøre det.
Det har været godt at have dig som min ven.
Din død bliver hurtig og smertefri.
-Så du kan bolle dronningen? -Og din kone.
Men du vil være uden nosser.
Vi ses i morgen tidlig.
Ja, det gør vi.
Hvad tænker du på?
Hvad foregår der inde i det hoved?
Jeg tænkte på, at jeg gerne vil ligge med dig... som en kvinde.
Tænkte du på det?
-Det kan jeg ikke. -Jo, du kan.
Nej, det ved du godt. Jeg ville miste mine evner.
Og hvad så? Fremtiden er skæbnen, den vil ikke ændre sig.
Og hvis jeg nu dør i dag?
Jeg har ikke set din død.
Uhtred...
Kongen vil tale med dig.
Om hvad?
Han ved ikke, hvordan han skal klæde sig, og vil høre dit råd.
Følg med mig.
Har du tænkt dig at spise alt det her?
Eller skal vi gemme halvdelen til Edward?
Han er et barn.
Nå, er han virkelig det? Det havde jeg helt glemt.
Uhtred...
Min herre... Jeg håber, at De har sovet godt.
Det har jeg ikke.
Min søn hoster, og to af mine bedste krigere
vil prøve at slå hinanden ihjel i dag.
Det er St. Cedd i dag.
Edward...
Vi har pyntet den store sal.
-Kender du St. Cedd? -Nej, min herre.
For mig er han et symbol.
Han arbejdede i East Anglia og Mercia, og han døde i Northumbria,
i din del af landet.
-Hele Englands mand. -Netop, Uhtred.
Derfor væmmes jeg ved at udgyde saksisk blod på hans største dag.
Fortsæt med at afvikle din gæld og send din "dronning" hjem til Cornwalum,
så undgår vi en blodsudgydelse.
Det er mine betingelser. De vil ikke ændre sig.
Hvis Iseult rejser hjem til Cornwalum, bliver hun dræbt.
Jeg genoptager villigt min gæld
for at redde Leofric, men Iseult bliver hos mig.
Hun er rov og skal derfor afleveres tilbage,
uanset hendes skæbne.
Jeg kan ikke forlade hende! Dronningen bliver hos mig.
Du er en tåbe.
Du er en synder og en hedning, og jeg...
Jeg har mistet tålmodigheden med dig.
Kampen vil blive gennemført.
Må din sjæl blive retfærdigt belønnet.
Min herre.
Af vejen. Af vejen.
Stille!
Deres Majestæt, herremænd og fruer...
Mægtige, uvaskede og stinkende folk fra Winchester!
Vi er samlet her for at overvære retfærdighed.
Vi er samlet her for at overvære en kamp indtil enden,
og den ende er døden,
den ende er helvedets flammer.
Vi skal overvære en kamp mellem Uhtred den Gudløse...
...og Leofric af Winchester!
Tag jeres skjolde.
Krigere... Er I beredte?
-Ja, det er jeg. -Ja.
Der kæmpes til døden, hvordan den end indtræffer.
Må Gud vælge sin sejrherre.
Sværd...
Begynd!
God rejse hjem til Cornwalum, broder Asser.
Vil De ikke se kampen til ende?
Nej, det vil jeg ikke. Min kære,
bed barnepigerne hente børnene.
Jeg vil spadsere med dem.
Danerne! Danerne er her!
De er brudt igennem bymurene! Red jer selv!
Kampen er forbi, lille røv!
Kom nu, løb!
Hold stand! De må ikke komme forbi!
De må ikke nærme sig paladset.
Fader, de hakker folk som os i småstykker.
Kongen! Hvor er kongen?
Kongen må selv organisere sig.
Og hvad med mig? Odda!
Denne vej, Leofric!
Af sted! Skynd jer.
Kom nu!
Der vil kun være hestepærer tilbage i staldene.
Vi går denne vej.
Vi gemmer os her og venter på mørkets frembrud.
Jeg vil have kongen, og i live. Han skal komme krybende!
Find Alfred!
Hold dig væk!
Træd tilbage. Jeg advarer dig.
Gud vil beskytte mig... Gud vil...
Kun Guthrum kan redde dig.
Guthrum er din Gud nu.
Skal jeg skåne dig?
Jeg beder dig...
Gå med fred...
Gå!
Find Alfred...
Du er Guthrum... den store kriger.
Jeg er Aethelwold...
...søn af Kong Aethelred og den retmæssig konge af Wessex.
Alfred stjal min krone.
Denne krone.
Som konge er jeg villig til at forhandle.
Forhandlingen er forbi.
Du lugter, som om du har skidt i bukserne.
Jeg har ikke haft det godt.
Jeg sværger dig troskab!
Nej, nej!
Nej!
Ja, tag hende!
Herre, Du er hos mig, og Du vil ikke forlade mig.
Jeg føler intet... med undtagelse af Din kærlighed.
Is...
Pas på!
De er væk, de er væk. Det er overstået.
De er væk.
Vi skal selv væk herfra.
Tag en hjelm på. Vi er daner.
-Igen? -I forlader mig ikke.
-Nej, det gør vi ikke. -I er fanger.
Sakseren Uhtred.
Brida!
Hvad er der? Vil du gøre mig fortræd?
Det ved jeg ikke endnu.
Det er godt at se dig igen, Brida.
Leofric...
Hvordan fik du presset sådan et stort hoved
ind i sådan en lille hjelm?
Det blev jeg nødt til.
Hvorfor gør du det her?
Hvor er Ragnar? Er han her?
Han rejser snart mod nord.
For at slå Kjartan ihjel?
Betyder det noget for dig?
Vagterne ved porten vil være fulde.
Der er fri bane.
Brida...
Sig til Ragnar, at jeg stadig er hans bror.
Jeg siger til ham, at du var her, og at du rejste herfra.
Lille røv...
Brida har forandret sig.
Hun har altid været galsindet.
Men nu er hun ondskabsfuld.
Enten har hun forandret sig, eller også har jeg.
Engang elskede hun dig. Det gør hun ikke længere.
Det kunne selv jeg se.
Jeg hader skoven.
Hvor er din kone henne?
Jeg ved godt, at du er gift med lady Mildrith.
Hun søgte nok tilflugt... hos kirken.
Hun besøgte tit nonneklosteret.
Vi bad sammen.
Jeg så hende forandre sig.
Hvorfor bliver en kvinde nonne?
På grund af kærligheden til Gud.
Gud vil aldrig svigte hende.
Du blev taget med vold.
Hvor var Gud henne?
Han sendte mig jer.
Er det sandsynligt, at kongen er blevet myrdet?
Kongen er ikke vores anliggende.
Hvis kongen er død, er Wessex dødt.
Hvor skal du hen?
Jeg har brug for mørke...
Hvad skal hun bruge mørke til?
Til at se klart.
ATHELNEY KONGERIGET WESSEX
Hvor er vi, Leofric?
Vi er ved Severns moser.
Sumpene...
Jeg har aldrig set sådan et terræn før.
Skynd jer, de har fået øje på os. Bådene venter ikke.
Præster.
-Skynd jer, vi må væk herfra. -Fart på.
De er skræmte.
Gud bevare os.
Nu skal der kæmpes, lille røv.
Kom så!
Uhtred!
Lille røv!
Jeg har dit sværd.
Vi skal nok få fat i jer!
Jeg håber, at du har sølv med, præst. Vi reddede dit liv.
Jeg blev åbenbart reddet af genfærd.
Min herre! Gudskelov, at du er uskadt.
Det var en velsignelse.
-Og din familie? -De er i god behold.
De sidder i båden forude.
De håber på at finde et tilflugtssted i moseområdet.
De dukkede op ud af det blå i paladset.
Ja, det gjorde de.
De kom, fordi de fik lov til det.
Hvor var dine vagter henne? Dine spioner?
-De knælede sikkert. -Du burde udvise større respekt.
Wessex tillader sine krigere at dræbe hinanden
og bruger for meget tid på at knæle.
Og for mange penge på sine kirker.
Hvis Guthrum var kristen, ikke hedning,
ville der ikke være krig.
Men det er han ikke.
Du burde huske, at jeg er konge.
-Konge af hvad? Se dig omkring. -Han er vores konge.
Som alle de andre kongeriger, er Wessex faldet.
Han er Alfred, en mand. Konge af ingenting.
Gud min Herre, lad dine velsignede olier
trænge ind og fjerne al feber og sygdom.
Skænk helbred og styrke til barnet
og til hans altid årvågne forældre. Amen.
-Amen. -Amen.
Herre, jeg har lavet et styrkende middel.
Mod smerten.
Mod smerten, der piner dig her.
Løber der blod ud? Af din røv?
Det er kun det, der gror i jorden, Herre. Drik det.
Smager det godt?
Nej, absolut ikke.
-Tak. -Der vil være mere i morgen.
Han farer med garanti vild.
Var du bange for, at jeg ville fare vild?
Den ene sti ligner den anden.
-Har du udforsket området? -En lille smule.
Hvad lægger du mærke til her?
Her er vådt.
Der er ingen horisonter.
Man fornemmer intet hinsides.
Mine præster har været her et par gange for at bede.
Folk her ænser ikke Gud.
Du ser træt ud.
Jeg har ikke fået meget søvn.
Min kone vil gerne have, at vi sejler til Frankerriget.
For at blive endnu en konge i eksil?
Du indrømmer altså, at jeg stadig er konge?
Vi tør ikke rejse. Min søn ville aldrig overleve turen.
Du burde lade det blive kendt, at du er i live
og bede mændene om at slutte sig til dig, følge dig.
Hvad for? For at kæmpe?
-Ville du gøre det? -Det ville en konge gøre.
Jeg har naturligvis overvejet at gøre det,
og én ting er sikker:
Hvis jeg skal kæmpe, skal det være i én strid, og snarest muligt.
Før der ankommer flere daner, og før at Wessex hensmuldrer,
træfning efter træfning, togt efter togt, bid efter bid.
Derfor ville den første opgave være
at prøve at overbevise danerne om
at afvente et storslået og afgørende øjeblik.
-Et eneste, definerende slag. -Ja.
Hvem bør jeg sende ud?
Ud i landet med nyheden om, at jeg befinder mig her?
Det bør blive dine præster,
dem alle sammen, i hver sin retning.
Der er brug for deres bønner her.
Din søn bliver gradvist svagere på trods af deres bønner.
Det beklager jeg.
Hvert åndedrag er en kraftanstrengelse for ham.
Jeg ved ikke, om jeg skal holde ham varm eller kold.
Nuvel, vi... Vi bliver her, indtil han bliver rask.
Dør barnet?
Kan du redde ham?
Der er en måde.
Men det er ikke en god måde.
Hvis det er den eneste måde, så skal du gøre det.
Har du det lidt bedre, min herre?
Ja.
Iseult er healer.
Hun kan hjælpe din søn.
Tak.
Hvis du hjælper ham, må du hellere have heldet med dig.
Hvis barnet dør, får du skylden.
-Vi kan ikke undlade at gøre noget. -Det er ikke det, jeg siger.
Iseult er hedning og kvinde.
Hun vil få skylden for det, selvom hun mente det vel.
Hvis Alfred virkelig er i sumpområdet,
hvor længe venter vi så på, at han kommer ud?
Hvis han gemmer sig i sumpene, ville det være dumt at lede efter ham.
Har du nogensinde set noget lignende?
Klostrene opbevarer den slags.
Nej, ikke som det her.
Hvad betyder det hele? Hvad taler alt det her om?
Det er mig ligegyldigt.
Alfred skrev alt det ned, som han opdagede om sine fjender.
Ja, det er trolddom. Ja, det er det.
-Du griner! -Det er en svag trolddom.
Nej, du tager fejl. Det er... Det er ord uden lyd.
Det er stemmer uden folk.
Jeg vil lære at bruge den trolddom.
Hvis vi fangede Alfred, kunne han lære dig det.
Kun en tåbe ville marchere ind på et sumpområde med en hær.
Er du den tåbe?
Er du den tåbe, Ragnar?
Nej, det er jeg ikke.
I så fald venter vi.
Vi skal tættere på.
Uhtred... Vandet stiger.
Du havde kun én opgave, min herre.
Åh, det er jeg ked af.
Det er første og sidste gang, at jeg laver mad.
Er de brændt på?
De er i hvert fald gennemstegte.
En udfordring for tænder og mave.
Jeg har set en flåde på Severn.
Den bærer Skorpas farver.
-Hvor mange skibe var der? -Tyve eller flere.
Det er mere end tusind mænd. Guthrum har nok lige så mange.
-Flere. -Gud hjælpe os.
Vi kan hjælpe os selv. Vi skal tro på det.
Slutter fruen sig til os, min herre?
Nej, det gør hun ikke.
Hun er stadig vred på mig, fordi jeg sendte præsterne væk.
Det var rigtigt at sende præsterne ud, min herre.
Lad os håbe, at du har ret.
Undskyld mig.
Hvis barnet dør, vil det svække Alfreds moral.
Og vi kan umuligt redde os selv.
Aelswith, gør en ende på denne tavshed.
Præsterne skal hente soldater.
Uden soldater ville en sikker rejse sydpå
og over til Frankerriget være umulig.
I bedste fald ville vores børn blive slaver.
Du spiser kød. Hvorfor?
I løbet af de sidste par dage er smerten mindsket.
Du kan ikke tåle det.
Jeg kan ikke klare mere sygdom.
For broder Asser
er hun en heks, men du drikker alligevel hendes medicin med glæde.
-Det er styrkende. -Jeg kender dig.
Du vil lægge vores barn i Djævlens favn!
Vores bønner bliver ikke hørt.
Undrer det dig, at vi pludselig lever i en mudderpøl?
SHERBORNE KONGERIGET WESSEX
Værsgo, fader... Kom, vi sætter os ved ildstedet.
Jeg kommer med et budskab. Fra kongen.
Er han i live?
Wessex lever i bedste velgående, Wulfhere.
Gudskelov.
Du godeste. Hun er fræk nok til at træde nærmere.
Hun har hjulpet mig.
Tak.
For min del ønsker jeg ikke at høre din stemme.
Sig ikke et ord.
Er der noget, du vil sige, Iseult?
Hvis du ønsker det, vil jeg prøve at hjælpe jeres barn.
-Det ønsker vi ikke. -I aften er velegnet.
Det ønsker vi ikke!
I morgen vil det være for sent.
Hvad er det for en snak?
Hvad mener du med "for sent"?
Siger du, at min barn dør?
Aelswith, jeg beder dig.
Send hende væk fra mig! Send hende væk!
-Jeg vil ikke se hende! -Vær nu sød at holde op.
-Jeg vil ikke se hende! -Min herre, hun tilbyder at hjælpe.
Mine præster sagde, at du er en heks, og de har ret!
Hun er ikke en heks!
Så er det godt, Aelswith. Hold nu op.
Du gør dig selv ængstelig,
og også børnene. Hold op!
Nej, nej, nej...
Nej, lad være...
Vær sød at gå nu.
Du skal forberede dig, Iseult.
Det kan kun gøres i aften, min herre.
Hun vil være beredt.
Barnet vil vandre fra et kammer... til det andet.
Fra nær-død til livet.
Hvad er der?
Hvis dette barn skal overleve,
så må en anden person dø et andet sted.
Jeg skal tage et liv. En fremmeds, en uskyldigs liv.
Iseult...
...det skal gøres.
Lady Aelswith?
Gå din vej.
Det kan jeg ikke.
Gå din vej.
Min frue, du har brug for trøst.
Når et barn lider...
...lider moderen.
Det ved jeg.
Jeg kender den smerte. Den er næsten uudholdelig.
Selv for en dronning.
Jeg bliver her kun, så længe du har brug for mig.
Om det så er et øjeblik eller et år.
Han er døende...
Hun er en hedning.
Og alligevel har hun hjulpet kongen.
Jeg skal betro en fremmed mit barn.
Der er noget godt i Iseult.
Jeg ved ikke, hvad der er værst.
Når han græder eller tier...
Når han tier, føler jeg, at jeg må vække ham.
Det er en straf. Gud straffer mig.
-For hvad? -For Aethelwold. For at stjæle kronen.
Aethelwold er et fjols, han ville aldrig kunne være konge.
Din Gud sætter dig på prøve.
Giv Edward til Iseult, min herre.
Hvis Gud ikke helbreder Edward,
hvorfor skulle han så tillade, at det lykkes for en hedning?
Hvem siger, at Gud ikke er at finde i os alle?
Skabte han ikke også hedningene?
Beocca ville have sagt,
at Guds veje kun kendes af Gud selv.
Der er en grund til, at du blev ført ud i moserne.
Du får kun denne ene chance for at redde din søn,
og du vil kun få én chance for at redde dit kongerige.
De to ting hænger sammen.
Edward er din arving.
Hvis han overlever, vil jeg betragte det som et tegn.
Wessex overlever.
Hjertet slår næsten ikke mere.
Lad mig give Iseult barnet.
Må Gud forbarme sig over os alle.
Hvor går han hen med ham? Må jeg få det at vide?
Hen til Iseult.
Gud våger over os.
Min herre?
Godmorgen, min herre.
Vi modtog budskabet og kom, så hurtigt vi kunne.
Fader Beocca? Er det dig?
Ja, min herre.
-Er du her? -Ja, min herre.
Og du tog mænd med. Wulfhere!
Min herre.
Det er dejligt at se jer alle sammen.
Det er godt at se dig igen, min herre.
Der er mange flere i nærheden.
Vagter, mænd, selv broder Asser er her.
Vi vil alle sammen bede for dit helbred og for din sikkerhed.
-Bede, ja... -Og for Edward, naturligvis.
Alle landets præster har fået besked på
at holde messer for hans bedring.
For Edward er jeg velsignet.
Hvordan har drengen det?
Edward?
Min herre?
Hvad er der, min herre?
Kære Gud, nej.
Sig ikke, at han er blevet taget fra mig.
Nej, herre. Det her er ikke hans grav.
Han har det godt, min herre.
Hvabehar?
Og han er helbredt.
Helbredt?
Hvad foregår der her, min herre?
Det er gode nyheder, fader. Fryd dig.
Han har det godt.
Han har det godt. Det er sandt. Han...
Han har det godt. Han er sval.
Han har det godt, Beocca.
Jeg kan... Jeg kan mærke hans hjerte slå hårdt.
Gud har ikke forladt dig, min herre.
Hent Aelswith! Hent hans mor!
Hele Wessex' bønner er blevet hørt!
-Ja, vist. -Hver eneste messe, min herre!
Hver eneste messe, sagt af 100 præster eller mere, er blevet hørt!
Se ham, se! Han har det godt.
Gud er god. Pris Ham!
Ja, pris Ham, fader Beocca.
Det gik godt. Hvem er tårerne for?
De er for den fremmedes barn.
Du er våd, lille røv.
Ja, det er jeg. Våd og træt, men jeg har en plan.
Min herre, skibene bevogtes af højst 60 mænd.
Resten af hæren må være inde i landet for at lede efter mad.
Vi slår mændene ihjel og brænder skibene.
Tror du virkelig, at Skorpa går til Guthrum?
Ja, det gør jeg.
Én hær, ét slag. Det er den eneste måde, min herre.
Det begynder her, i disse vande.
Der er en grund til, at du blev ført hertil.
De skal optage forfølgelsen og tro, at de kan nå frem til os.
Vi holder stand til sidste øjeblik.
Derefter bliver vi på den sikre sti
og lader landet næsten dræbe dem, før vi angriber.
Og hvis de nu når frem til os?
Er du parat?
Husk, du skal ikke dræbe dem, men kun gøre dem rasende.
En mere.
Ønsker I at dø?
En mere.
Hvem er du, din lede væsellort?
Skal jeg flå indvoldene ud af dig?
Jeg er lige her. Jeg venter.
Vi vil sende jer alle til de dødes hal.
Ram det store svin!
Kom og kæmp! Er I bange?
Vi holder stand.
Løb! Løb, løb!
Nu!
Nu går vi mod skibene!
En ny horisont, min herre.
Et glimt af håb.
Gud har sat dig på prøve, min herre.
Han har lagt dig i ilden, som en smed gør med sit stål.
Og som stålet fremstår du nu endnu mere hærdet.
Lovet være Herren.
Du har ret, Beocca.
Guds veje er uransagelige,
og kun Han kender dem.