Jeg er Uhtred, sønn av Uhtred.
Jeg ble født som sakser-Lord, men oppdratt som dane
frem til kvelden for min søsters bryllup, da min familie ble drept.
Jeg er kriger, men da danene angrep
Alfreds høyborg Winchester, var det bare å flykte.
Noen fortere enn andre, deriblant min fiende, unge Odda.
Så Guthrum tok Winchester.
Aethelwold sverget troskap til danene.
Men Guthrum fryktet likevel Alfreds Gud.
Jeg kunne bare håpe at min kone og mitt barn var i trygghet.
Vi var tvunget til å gjemme oss og be om et mirakel.
Iseult, min jomfrudronning, reddet kongens sønn.
Men til en pris som bare hun kunne se.
Hun ga Alfred styrke.
Med kongen i beste velgående, er det håp for Wessex.
Skjebnen er alt.
DET SISTE KONGEDØMMET
Enig, vi har brent et godt antall skip.
-En flåte. -En flåte.
Men samtidig har vi gjort hundrevis av daner
strandet i Wessex, uten mulighet til å dra.
Wulfhere, jeg tror ikke de hadde til hensikt å dra.
Om noen måneder vil det være flere skip, flere menn.
-Nå er tiden inne til å slåss. -Slåss med hva?
Vi har ingen hær, og det vil være tusenvis av daner.
Mennene er der ute, Wulfhere, og de venter.
De trenger bare oppropet.
Ja, men...
...Lord...
Hva om jeg foreslo å følge deg til Frankia...
Det vil ikke skje. Jeg vil ikke gjemme meg.
Verken her eller i Frankia.
-Men min... -Jeg har bedt daglig om veiledning.
Den eneste måten å redde Wessex på, er slik vi har påbegynt...
...ett avgjørende slag.
Vi skal forlate myrområdet.
Mot og tro.
-Amen. -Amen.
Amen.
Det skal ikke skrives at kong Alfred var en svak og skrøpelig mann...
...i sinn, kropp og sjel, uegnet til å kalles konge.
Ingenting av det du sier, er sant.
Men det kan bli sant.
Aldri.
Du, min kjære, må bli her.
Hvis jeg mislykkes, må du dra til Frankia.
Ikke uten deg.
Du må redde og beskytte barna våre.
For meg kan det ikke være noe annet land enn England...
...ingen annen kone enn Aelswith.
Fader Beocca.
Fader... Jeg sier ikke at jeg vet alt...
...men kongen må fortsette å stole på meg.
Assers ankomst kan forandre ham.
Bror Assers ankomst har gitt ham styrke.
Han er ingen kriger. Nå trenger vi krigere.
Jeg trodde aldri jeg skulle si det, men vi trenger Odda den yngre.
Han leder den største fyrden.
Han er starten på hæren vår. Det er dit vi skal.
Uhtred, jeg skal gjøre alt jeg kan for å hjelpe.
Jeg skal være ved din side.
Jeg skal være en loppe i Alfred øre.
Takk.
Din far ville vært stolt, slik jeg er.
Jeg skal forberede mennene mine, og i morgen skal jeg ha hester klare.
Uhtred.
Tror du danene kan beseires?
Vi ses på den andre siden av vannet, Aelderman Wulfhere.
Det gjør vi.
KONGEDØMMET WESSEX
Aethelcod, min venn,
mannen som skulle bli konge av Wessex, takk.
Takk for at du kommer til meg.
Bare hyggelig... Det er Aethelwold.
Ja, vær så god. Sitt ned.
Du må fortelle meg...
...alt du vet om Alfred.
Som jeg har sagt, Lord, tenker han med pikken.
Han kan knapt holde på buksene.
Hør spørsmålet, gutt.
Ikke alle liker en narr.
Selv om Alfred har store smerter, er han så sterk som noen.
Han er også så evnerik som noen.
Jeg ville ha ham som min rådgiver, helt til han stjal kronen min.
Jeg tror styrken hans kommer av troen hans.
Fra Gud.
Tror du på denne guden?
Jeg tror på meg selv.
Hvorfor stjal Alfred kronen?
For sølv, eller for å bli en sterkere konge for folket?
Nei! Jo, delvis.
Hva blir det til?
Urettmessig ble jeg ikke regnet som en mann å følge, av noen.
Jeg kunne ikke slåss mot daner, ble det sagt,
og det er sant, fordi jeg vet at danene vil vinne. Ja.
Men Alfred, derimot...
Alfred tror at han kan vinne.
-Selv nå? -Ja!
Han tar selvfølgelig feil, men hans tro på
at Gud ikke vil svikte ham,
vil få ham til å tro at han vil vinne.
Da må du drepe ham.
Må jeg drepe ham?
Hvem andre enn kong Aethelcod
kan gå inn i Alfreds leir...
...og bli ønsket velkommen som en venn?
Wulfhere og mennene hans.
Hold dere unna! Jeg har ferdigheter!
Legg fra deg den blikkbiten, gutt.
Gudskjelov at dere er engelske.
Jeg trodde du var en av dem, med det håret.
Hvor finner jeg Aelderman Wulfhere?
Han er borte, Lord.
Jeg heter Halig. Jeg tar vare på hestene.
Borte, hvor da?
Jeg tenker på det, Lord, men han sa det ikke.
-Jeg trodde du visste det. -Wulfhere, hvor er han?
-Han har dratt, Lord. -Lord.
-Dratt hvor? -Det sa han ikke.
-Han har gitt deg hester, Lord. -Vi fortsetter.
Uten Wulfhere?
Planen endres ikke. Vi drar til Oddas eiendom.
Vi kan ikke anvende de romerske veiene.
Vi kan komme oss til gården min,
og derfra gjennom skogkledd lende til Odda.
Er det den sikreste veien, Leofric?
Det er det, Lord.
La oss dra tilbake til de andre.
Det er smerte for deg her, min kjære.
-Kjenner du dem? -Leietakere.
Nei.
Vi skal begrave de døde og be for deres sjel.
Når du er klar, vil jeg gjerne holde en bønn
for Uhtred, sønn av Uhtred.
Jeg må lete etter Mildrith.
Hun kan være død og ubegravet.
Uhtred, nei...
Hun har begravd sønnen din omhyggelig, og hun har dratt herfra.
Det var ikke hjemmet hennes lenger.
Tro meg.
Dine tårer på jorden vil vise ham at du elsket ham.
Lord, kan jeg spørre hva du skriver?
Det første av mange brev, som alle vil lyde likt:
“Menn av Wessex og videre skal samles ved Egberts stein,
og sammen skal vi kjempe.”
Når du sender ut dine budbringere, Lord...
...vil jeg foreslå at du gir dem brevene personlig...
...og kanskje legger hånden på skulderen deres.
Det vil helt sikkert styrke dem.
Takk, Beocca. Det skal jeg gjøre.
Jeg gjorde dette mot deg da jeg reddet kongens sønn.
Det gjorde du ikke.
Jeg visste at en uskyldig ville dø.
Jeg er lei av å være slik.
Jeg har sett for mye.
Jeg vet for mye.
Jeg vil ikke se mer.
Mildrith?
EALDORMAN ODDAS EIENDOM
Mildrith?
Lord, du burde hvile. Det burde vi alle.
Jeg er lei av å hvile. Altfor ofte gjør jeg ingenting.
Sett deg i det minste, før du blir ustø.
-Hvor er min kone? -Hun hviler, Lord.
-Min sønn? -Han er borte, Lord.
Fremdeles?
Viktige saker tar tid.
Det er ikke et svik...
Nei, Lord.
Se hva jeg har gjort mot deg, barn.
-Jeg er tilfreds, Lord. -Se hva Gud har gjort mot deg.
Du fortjener så mye mer enn en nonnens klær.
Jeg har en hensikt, Lord.
Barnet mitt er hos Gud, og jeg er nær Gud.
Jeg opplever glede, av og til.
Ikke vær redd for danene.
Du vil bli beskyttet.
Min sønn vil sørge for det.
Er du jarl Skorpa?
Er du her for å overgi deg, og ikke kaste bort tiden min?
-Jeg er her for å forhandle. -Overgi deg, så får du leve.
Snakker du for mye, dreper jeg deg.
Av alle ealdormen i Wessex,
er det jeg som kan mønstre den største fyrden...
...den største hæren.
Jeg har nå et valg å ta.
Om jeg skal støtte Guthrum eller Skorpa.
Alle daner er like for meg.
Jeg okkuperer landet ditt.
Hvorfor skulle jeg ikke bare knuse deg?
Ta imot invitasjonen min.
Spis meg med og min far,
så skal jeg fortelle deg alt om landet mitt
og innflytelsen min.
Jeg er sikker på at vi kan få til en avtale.
Ingen av oss trenger å miste menn. Ingen av oss trenger å bli svekket.
-Spise? -Og drikke, i salen min.
Jeg forsikrer deg om at dette ikke er en felle.
Jeg kommer til salen din etter nymånen.
Jeg skal vente på deg.
Da har vi fred, i hvert fall en stund?
Det har vi.
Du har mistet mye:
Fedre, mødre...
...en sønn, elskere...
Jeg har deg.
Jeg har en bror.
-Ragnar. -Ja.
Din søster, Thyra...
Ja?
Lever hun fortsatt?
Nei, hun døde i brannen.
Uhtred, hun lever og holdes fanget i nord.
Det er sant.
Skorpa fortalte meg det.
Jeg trodde først det kunne være en løgn for å plage deg.
Å høre det fra meg ville ha gjort det sant...
...men nå vet jeg at det er sant. Hun lever.
Har du sett det?
Ja. Jeg har sett henne...
...men jeg vil ikke se henne mer. Gaven svekkes.
Når dette slaget er over, Uhtred, må du dra nordover.
Det vil være på tide å møte din fortid.
Og du blir med meg?
Alltid.
Lord, hvis Guds hjelp er nødvendig...
...hvordan kan han se i nåde til Uhtred, en ikke-troende?
Gud er god.
Ja, Lord, men ifølge hedningene, hva sier det om vår tro?
Døden kan vente over neste bakketopp,
og det vil være Uhtred som står i veien for den.
Utvilsomt. En dane vil alltid beskytte byttet sitt.
Kongen er verdifull.
Han er her for å beskytte kongen. Noe verken du eller jeg kan.
Han er en mann uten sjel.
Da skal jeg være sjelen hans, Lord. Jeg skal be for ham.
Jeg skal ri ved siden av ham, alltid og i strid.
Jeg skal være hans kanal til Gud.
Og hvis du faller i strid?
Med hjelp av dine bønner, bror, vil jeg sikkert bli uovervinnelig.
Bror Asser...
Jeg vil gjerne at du blir den første av mine budbringere.
God morgen.
Sovet godt?
Han mener om du har knullet godt.
-Jeg vet hva han mener. -Sovet godt?
Jeg vil gjerne snakke til dere alle.
Selv om vi ennå ikke har fullført første del av vår reise
til Oddas eiendom, er det viktig at vi begynner på den andre.
Meldingen om hærens samlingspunkt må nå hele landet.
Bror Asser her blir mitt første sendebud.
Halig.
Ja, Lord.
Du skal også være mitt talerør.
Det skal jeg, Lord.
Og jeg, Lord.
Hild?
Lord, hun er en kvinne.
Jeg er en like god rytter som noen her.
Hvis det betyr at flere daner dør, vil jeg gjøre det.
Ja, Hild, det skal du.
Hvem tilhører hestene dine?
Lord Odda.
-Lar du oss passere? -Skal dere selge eller kjøpe?
Selge til danene. Det er fred.
Visste du ikke det?
At Odda har inngått fred. Nei, det visste jeg ikke.
Odda er lojal. Vi får se hva som er sant.
Lord, du bør holde deg ute av syne til vi kan være sikre på din sikkerhet.
Odda er ingen fare.
Men hvem sitter sammen med Odda?
Jeg vil ikke gjemme meg.
Lord, vær så snill, hør på rådene.
Du er et symbol på Wessex, og den fane som hæren vil samle seg rundt.
Vi kan ikke sette deg i fare.
Greit.
Jeg må se dette med egne øyne.
-Lord, det er ikke tilrådelig. -Jeg har bestemt meg!
Hvis det er forræderi, er det noe jeg må se.
-Da blir jeg med deg. -Jeg trenger ingen barnepike!
-Jeg er prest. -Og jeg konge!
Du venter her sammen med Iseult.
Jeg vet at jeg må være forsiktig.
Nonner burde ikke være så pene, eller ha lepper som krever å bli kysset.
Jeg ser du er enig.
-Når er det du drar? -Når jeg er uthvilt, Lord.
Lord...
Hva er det? Har danskene kommet?
Leofric, han er utenfor.
Så få ham inn. Han er vår mann.
Han er sammen med Uhtred.
Før dem begge til meg.
Leofric, Uhtred! Mine bønner er besvart!
Gud er god.
Lorder...
Det er godt å se dere begge i beste velgående.
Leofric. Du er hjemme.
Hvor i himmelens navn har du vært?
Gjemt meg, Lord, og drept dansker.
Forhåpentligvis ikke på min eiendom.
Kongen har sendt oss. Vi kommer med ordrer fra kongen.
-Hvilken konge er det? -Kong Alfred?
Hvem ellers, Lord?
Wessex, er tydeligvis fullt av konger.
Guthrum er kongen av East Anglia, men sitter nå i Winchester.
Så er det Aethelwold her,
som vil fortelle alle som vil høre, at han er konge.
Hvor skal det ende?
-Jeg har Alfreds skriftlige ordre. -Det betyr ingenting.
-Du skal mønstre en fyrd. -Det er over for Alfred!
Alfred ga opp Wessex.
Bestemte seg for å redde seg selv!
Ingen har vært mer lojal mot Alfred enn min far og meg,
men han har sviktet oss.
Danene omgir oss, og han gjemmer seg!
Alfred er ålenes konge, glatt og unnvikende.
Jeg ser det er sant.
Du har gått over til danene.
Hva har Skorpa lovet deg? Skal du bli konge, Odda?
-Leofric, er du fortsatt min mann? -Har jeg rett?
Jeg stilte deg et spørsmål, Leofric.
Jeg er fortsatt din mann, Lord.
Da avslutter det du har med denne danen, og dreper ham.
Du har min ordre. Drep ham.
Lord, jeg kan ikke gjøre det.
-Jeg står her som Alfreds sendebud. -Jeg sier det ikke en gang til, Leofric.
Skulle noen mann prøve å drepe meg, er den mannen en forræder av kongen.
Leofric, du skal drepe ham! Alfred er ikke lenger min konge!
Jeg vil ikke gjøre det, Lord!
-Min sønn... -Far, ikke bland deg inn.
Måtte din mor tilgi meg.
Og måtte du bli tilgitt for ditt svik.
Lord, tilgi ham.
La ham dø som adelsmann.
Tilgi ham.
Jeg ber om dette som din tjener.
Odda. Du skal gjøre som jeg befaler.
Du skal mønstre Somerset fyrd.
Lord, tilgi sønnen min!
Jeg vil ikke tilgi det jeg har sett.
Du skal mønstre fyrden!
Ja, Lord.
Jeg trenger 20 ryttere til å sende bud
til alle som kan bære sverd, krok eller spyd.
Budet er at Alfred er konge...
...og vil kjempe sammen med
Wessex’ sverd til siste åndedrag!
Kom igjen!
Kan vi snakke sammen?
Om sønnen vår.
Vet du det?
Da er det ikke mer å si.
Beklager at hans død var noe du måtte takle alene.
Jeg var ikke alene.
Å være uten mann betyr ikke at jeg er alene.
Da beklager jeg det livet jeg har gitt deg.
Jeg har funnet fred. Jeg håper du kan gjøre det samme.
Var det sykdom?
-Jeg ønsker å forstå. -Barn er skrøpelige.
Og du vil sikkert få flere sønner med dronningen din.
Er hun her?
Ja.
Jeg ønsker at du lar meg være i fred, og aldri snakker til meg igjen.
Vi har ingenting som forbinder oss.
Unngå meg, er du snill.
Uhtred Ragnarson, burde jeg være glad for å se deg?
Skorpa av Den hvite hest.
Lord Odda venter meg.
Lord Odda er i jorden, begravet som en forræder.
Så hva nå? Kan jeg snakke med deg?
Gjelder våpenhvilen fortsatt?
I dag gjør den det. I morgen skal vi drepe deg.
Drepe meg. Med hva?
Jeg har nesten 1000 mann å påkalle.
Skipene dine har blitt brent, Skorpa, av Alfred.
Han samler en stor sakserhær.
Jeg vet at skipene mine er borte, og jeg skal ta hevn.
Du bør dra til Guthrum og forberede deg til å dø!
Har dronningen din fortalt deg at din søster
blir tatt i ræva hver kveld av enøyde Sven?
Har moren din sagt at hun burde ha holdt bena sammen?
Jeg skal se etter deg først på slagmarken.
Jeg skal være der, og jeg blir ikke vanskelig å finne.
Går han til Guthrum?
Det tror jeg, Lord.
Da er slaget ett skritt nærmere.
Beocca, du burde vaske munnen din.
Det skal jeg, Lord. Med øl.
Hvor mange menn?
Fire hundre. Ikke flere.
Og dette er den store sakserhæren?
De vil bli flere. Vi må marsjere.
Det må bli en historie om en nedslakting.
Det er bare noe dager siden Ragnar spurte om krigen var over.
Skorpa har rett. Det må bli en nedslakting.
Vi må ta kampen til Alfred og guden hans.
Og du er klar til å drepe broren din?
Hvis det blir nødvendig, ja.
Da skal vi møte én stor hær med en annen.
Når styrkene er mønstret...
...skal jeg snakke til dem som én.
Enhver bør vite...
...at denne krigen ikke bare handler om land.
Skulle hedningene vinne, da er Kristus beseiret.
Når du snakker til mennene, Lord, kan du ikke gjøre det til en preken.
Hva foreslår du at jeg skal si?
Si at du vil dø for dem. Det er bra.
Si at danene skal få betale med blod, og at de vil bli belønnet med plyndring.
Skal jeg snakke om hevn og grådighet?
Det er menn, Lord, ikke engler.
Vi skal stoppe et øyeblikk.
Holdt!
Lord?
Det er Egberts stein.
Om noen meter får vi vite om vi har en hær...
...av engler eller ikke.
Jeg drar alene.
Hva om det ikke er noen der?
Jeg skjønner.
Ikke en eneste.
Ikke en eneste mann har fulgt oppropet mitt.
Da må vi vente, Lord.
En flott kniv...
En danes kniv.
Denne greia?
Ja, jeg tok den fra en dane, en dane jeg drepte.
-Hvor? -Winchester.
Dette var før du krøp i støvet for Guthrum?
Før jeg presenterte meg for ham, ja.
Jeg ble imidlertid ikke behandlet som en konge bør,
og bestemte meg for å rømme.
En konge under danene er ingen konge.
Uhtred, jeg liker deg, men jeg blir litt lei av prekingen din.
Har du vurdert å bli prest?
-Helt siden jeg var gutt. -Det er en løgn.
Jeg har døpt ham to ganger. Han er fortsatt ikke kristen.
For hell.
Da trenger jeg en hårlokk fra deg.
Hvor er Alfred?
Venter på hæren sin.
Jeg tror jeg går og sitter hos ham en stund.
Liker du ham nå?
For hell.
Lord...
Jeg tenkte du ønsket selskap.
Hva ser du? Hva hører du?
-Jeg hører ingenting, Lord. -Nei...
Det er en endring i skyggene, i luften.
De er der ute.
Jeg ser bare gress, Lord.
-Bakenfor gresset, trær. -Der!
Det er menn.
Og flere menn der.
De har fulgt oppropet.
Englands sverd, de kommer.
Det er Wessex’ sverd!
Englands sverd!
Dette er en dag for krigere.
En dag for å drepe deres fiender.
Vi skal få hedningene til å ønske at de aldri hadde hørt om Wessex!
I dag slåss vi for Wessex!
Men ikke bare for Wessex.
Vi har menn her fra Northumbria...
...fra Mercia og East Anglia.
Og hvorfor er hedningene her?
De vil ha konene deres for nytelse.
De vil ha barna deres som slaver.
De vil ha hjemmene deres!
Men de kjenner oss ikke!
De kjenner ikke våre sverd...
...de kjenner ikke våre økser og spyd.
De kjenner ikke vårt mot!
Og i dag skal vi drepe dem!
Vi skal gjøre jorden rød av deres blod!
Vi skal ta fra dem det de har plyndret.
Vi skal få dem til å rope om nåde, men de får ingen!
Ingen nåde!
Hvis jeg faller,
må du og Hild ta hesten min og ri bort herfra.
Du vil ikke falle. Jeg forbyr det.
Alt jeg har, er ditt.
Du vil ikke mislykkes.
Jeg slåss for deg.
Drep dem alle!
Da blir det ingen nåde.
Skulle du møte Uhtred i strid, kan det ikke være noen tvil.
Ingen nåde.
Ingen.
Vi bør ikke holde igjen, Lord.
Vi bør angripe med hver eneste mann.
Jeg bestemmer hvordan vi slåss. Du skal følge mine ordrer.
Ja, Lord.
Ingen nåde.
Innta formasjon.
Innta formasjon!
Skjold opp!
-Fremad! -Kom igjen!
Fremad.
Hold linjen. Vær ett. Vi bryter ikke av.
Skjold, lås.
Hold linjen.
-Holdt! -Holdt!
Wulfhere, jeg skal sløye deg, din forræderiske drittsekk!
Dette er deres land!
Foran, slik du ønsket.
Her kommer de!
Vent!
Hold muren tett!
Ta den, Wulfhere, din jævel!
Vent!
Leofric!
La ham være! Tett hullene!
Hold muren tett!
Tre, to, en...
Ingen nåde!
Vi gir ikke fra oss noe terreng!
Følg meg!
Gud være nådig!
Tilbake! Som én!
Sakte!
Vi venter her! Vi går ikke lenger!
Trekk bakover på linje med meg!
Uhtred Ragnarson! Kan du høre meg?
Jeg hører deg, Skorpa.
Vil du overgi deg?
Jeg har en gave til deg! Dronningen din!
Ingen nåde!
Du vil falle for mitt spyd!
Du vil tilbringe evigheten i helvetes ild!
Uhtred!
Ta hesten.
Lord, hva er dine ordrer?
Så du det?
Det kom som presten sa.
Hva, Lord?
Guden deres er med dem.
Hva er ordrene dine?
Ingen nåde!
Graven hans skal merkes som en ealdormans.
Jeg skal sørge for det.
Uhtred...
Iseult er hel.
Hun er svøpt og klargjort for begravelse.
Jeg vil at hun skal få et likbål.
Da skal hun få det.
Uhtred. For alt du har gjort,
alt du har vist meg, takk.
Du har gitt meg alt.
Du er mannen jeg alltid håpet at du skulle bli.
I år 878, ved Ethandun,
beseiret kong Alfred Guthrum og danene, og jaget dem ut av Wessex.
Jeg står i gjeld, Uhtred av Bebbanburg.
Wessex står i gjeld.
Det kan ikke være noen forhandling, Lord, bare overgivelse.
-Er det ditt råd? -Det er det.
Jeg hører deg.
Lord.
Freden ble sikret med gisler,
deriblant min venn Brida og min bror unge Ragnar.
Freden ble ytterligere sikret ved jarl Guthrums dåp
og anerkjennelse av den kristne Gud.
Du fornekter djevelen og alt hans arbeid.
-Det gjør jeg. -La dette vannet rense deg...
...og gjøre deg verdig Guds velsignelse.
Guthrum, du er nå et barn av Gud.
Amen.
Når det gjelder Uhtred den gudløse...
...fortsetter min reise.
Min vei går nordover, til blodfeider og hevn.
Og til Bebbanburg.
Skjebnen er alt.