EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Jeg er Uhtred, søn af Uhtred.
Jeg var saksisk adelig, men blev berøvet mit land
og opdraget som dansk hedning.
Jeg er Uhtred, og jeg tager, hvad der er mit.
Men jeg blev kong Alfreds bedste kriger.
Jeg forsvarede Wessex og hans drøm om et forenet England
sammen med min loyale bande af barbarer og en falden præst.
Jeg beder til, at når slaget skal stå, vil jeg ikke svigte.
Jeg har fundet lykken med min kone, Gisela, som har givet mig to børn.
Alfred har ægtet sin datter til Aethelred, der betragter sig som Mercias konge.
Men hun blev taget af danerne, faldt for Erik, og begæres af Haesten.
Haesten lader til at have allieret sig med Alfred, men er ikke til at stole på.
Med Alfreds svigtende helbred er det en farlig tid for alle folk i dette land.
Skæbnen betyder alt.
Gud bevare kongen!
Fader Beocca.
Hvis det er sandt, at himlen venter os...
Det gør den uden tvivl.
Selv hvis jeg kom ind, ville det føles som skærsilden.
Nej. Det kan det ikke. Det er himlen.
Hvad er ændret siden min kroning?
Danerne plyndrer, og drabene vil fortsætte selv efter min død.
Hvad har mit formål været?
Jeres formål er, at I er Guds konge.
Uden Jer var der ingen kirke, intet Wessex, ingen love.
Ingen tilflugtssteder. Ingen idé om England.
I har lagt grunden til et stort og gudfrygtigt land.
Intet er ændret. Intet er afsluttet.
Og når jeg er væk, hvad sker der så?
Hvad I har påbegyndt fortsætter. Det skal det.
Ja.
Tak, Beocca.
Det skal det.
Gardere! Vend jer om!
Ingen mand må vise mig sit ansigt. Ingen mand må se mig før Blodhår.
Mind lejren om, at jarl Sigurd skal se mig først.
Når han får mit budskab, må de frit kigge.
-Jeg sværger, at jeg ikke kiggede. -Jeg tager dine øjne.
-Nej, vis nåde. -Og din tunge.
Mær! Jeg myrder dig!
Vend jer om!
Kun kvinder må se mig, indtil jeg har fortalt min herre, hvad jeg har set.
Sigurd, min elskede. Drik mig og gør mit syn til virkelighed.
Lad mig give dig styrke.
Jeg ser en konges død.
Hvilken konge?
Jeg ser Alfreds død.
Det er set.
Det er set!
Alfreds død og Odins krigeres storhed er set!
Vor vej bliver ikke let.
Guderne vil kræve, at vi gør os fortjent til hæderen. Men jeg lover jer dette.
Fra den mindste gris til guldkronen på Alfreds hoved
vil Wessex og al dets rigdom tilhøre Blodhårs krigere!
EFTER ROMANERNE AF BERNARD CORNWELL
Ja.
Nej. Igen.
Uhtred. Hvad mener du om Edwards sværdkunst?
Steapa spilder tiden.
-Forklar venligst. -Så gerne.
Steapa, hold op med det pjat. Man lærer bedst med en stav.
Jeg foretrækker sværdets vægt.
-Det viser hans mod. -Lad os nu bare se.
-Kom så. -Han bliver bedre hver dag.
-Mor... -Vis mig det.
Herre, den lurvede daner Haesten er her.
Udfordr drengen.
-Lad ham falde på røven. -Du skal tie.
Hvor uheldigt, Edward.
Vi har en gæst. En af dine gamle venner.
Meget blev ofret for, at du kunne leve. Øv med staven. Lær af at blive slået.
Der er en kriger i dig. Vi finder ham.
Tak.
Gør, som Uhtred siger, prins Edward.
-Han har Jeres ve og vel i sinde. -Biskop Erkenwald, tak.
-Har din kone det godt? -Ja.
Køn pige. Jeg husker ikke navnet.
Gisela, min herre. En hedning. Hun er med barn igen. En dreng.
I får en dreng.
Broder Godwin har en gave. Givet af Gud.
-Undskyld mig. -Naturligvis.
Edward, I kommer for sent til timen. Kom.
Nogle aldermænd ønsker dig død.
Du gjorde en pige til skøge og gav hende unger.
-Hun er ingen hore. -Slemme Edward.
Hun er ingen hore.
-Sig det igen, hvis du tør! -Slemme Edward.
Hans navn er Sigurd. Mændene kalder ham Blodhår.
Jeg vil ikke vide hvorfor. Noget modbydeligt.
Min mand overvåger hans lejr.
Men har han ikke bedt dig om at slutte dig til ham, Haesten?
Jo. Jeg afslog. Ligesom dig har jeg givet mit ord.
Ulig dig har jeg modtaget kongens missionær.
-Dit ord betyder intet. -Holder vor fred ikke?
Ønsker min kone og børn ikke at blive kristne?
-Gør de? -Ja, frue.
-Jeg har bedt præsten sørge for det. -Godt nyt.
Nyt er det.
-Det bør fejres. -Jeg vil overveje det.
Når vi er færdige med Blodhår. Vil han angribe eller plyndre?
Han vil plyndre og vurdere Jeres styrke. I må angribe.
Knus ham og send et budskab til alle nordboere.
Har min herre spist noget dårligt?
For meget vin?
Du har ret. Vi kan ikke acceptere, at Sigurd lægger til i Wessex.
-Vi angriber før vinter. -Snarest.
Vi marcherer.
Send bud til Aethelred af Mercia. Truslen gælder begge lande.
-Vore allierede må slutte sig til os. -Jeg skriver straks.
Vi møder ham ved Aescengum.
Nu vil jeg trække lidt frisk luft.
Hvordan har lady Aethelflaed og barnet det?
Hvem ligner hun?
Pas på, eller jeg propper maden så langt ned, at du skider den ud straks.
-Jeg har set ham gøre det. -Hendes mand siger det samme.
Du står i gæld til Aethelflaed.
Du har mænd og skibe, fordi hun dræbte din herre, Sigefrid.
-Jeg har ikke glemt, hvad den tæve gjorde. -Så er det godt.
-Jeg beder til, at vi må mødes igen. -Stop så.
Blodhår har en kvinde, du ville kunne lide. Skade.
Hendes skønhed blænder som solen, men hun har nattens mørke.
Hun er sandsigerske. Hun tilhører djævlen, fader.
Jeg ville sige "godt at se dig"...
-Men det er det aldrig. -I lige måde.
Jeg ville gerne hugge hovedet af ham med en sløv økse.
Kongens helbred. Det bliver værre.
Af og til, ja.
Derfor er din tid med Edward så vigtig.
Alfreds arbejde må fortsætte. Det kan du sikre.
Jeg møder kongen på vej til Aescengum.
-Hvad skal du? -Se min kone.
Og så se Blodhår med mine egne øjne.
Bed kongen om tilladelse. For en gangs skyld.
KONGERIGET WESSEX
-Godmorgen, herre. -Gør klar. Vi rider før mørkets frembrud.
-Hvorhen? -I kamp.
Det var på tide.
Jeg er kriger.
Jeg tager den.
Hvad er nu det, Gisela? Vi har tjenere. Du burde hvile dig.
Det har jeg sagt til hende.
-Jeg kan ikke hvile med den vilde dreng. -En præst har sagt, at det er en dreng.
Selvfølgelig. Han vil ikke holde sig i ro.
-Han bliver den sidste. -Det kan du ikke forhindre.
Jo, jeg kan. Han bliver den sidste.
Marcherer du?
Ja, jeg slutter mig til Finan.
Thyra er her.
Jeg har sendt bud efter Hild.
Hun er her til fødslen, hvis jeg ikke er tilbage.
Jeg lover at vende tilbage.
Og så kommer du til at sove alene.
-Ville du gøre det mod mig? -Ja.
Et stykke tid.
Af sted!
Godaften.
Selv om jeg sætter sværdet mod dit hjerte, er jeg en ven.
Ren vane.
Kom. Fortæl mig om din landsby.
Hellige Fader, skån mig.
Stop mit hjerte og tag mig nu. Ved alle himlens helgener, dræb mig.
Tag min sjæl og mit hjerte. Jeg frygter ej døden, blot vejen.
Herre, stop mit hjerte og tag mig nu.
Jeg beder dig.
-Hvor er sølvet? -Der er intet.
-Hvor er sølvet? -Tro mig. Jeg lyver ikke.
Hvis du vil brændes i live, så brænder jeg dig.
Der er intet sølv. Jeg sværger!
Sølvet!
Svar hende.
Jeg har svaret! Her er ingen rigdomme.
Sænk ham ned i ilden.
Nej, jeg beder dig!
Sølvet?
-Kan nogen svare for ham? -Gud hjælpe mig!
Hjælp mig!
Han var min at udspørge og dræbe.
-Det har du ingen ret til. -I en kirke er der sølv.
Dig. Hvad er dit navn?
Broder Hubert.
Vi er fattige. Vi har mad og øl, intet andet.
Broder Hubert, hvis du taler sandt, så tag dit eget liv.
Gør det og red dine venner.
-Min sjæl vil være fortabt. -Tag dit liv som en kriger!
Så beder vi kun om mad og øl.
Jeg sværger. Der er intet sølv.
Gør med dem, som du vil.
-Vil I ikke bruge vognen? -Vi rider til Aescengum.
Steapa.
Blodhår drager mod den næste by på jagt efter sølv.
-Han tager af sted. -Lad ham.
Vi bliver her, til jeg er færdig med præsterne.
Vi kommer senere. Han skal efterlade mine mænd.
Ja.
Godmorgen, Hubert. Jeg tror dig nu. Der er intet sølv.
Hvad kan du ellers give mig?
KONGERIGET MERCIA
Vi er klar til at marchere.
Så lad os det. Men kun med den halve garde.
Kommer I?
Ja, vi er allierede med Wessex.
-Men danerne plyndrer mod nord. -Der er altid daner mod nord.
Jeg bliver her for Mercias bedste. Vi må ikke glemme vort land.
Vi må bevare et nært forhold til Wessex.
Alfred lever ikke evigt, og Edward er kun et barn.
Han lader ellers til at leve evigt.
Han er altid syg, men vil ikke dø.
Sig, at jeg har travlt med vikingerne.
Jeg fortæller min far, at du kommer, når du kan.
Tak.
-Skal du kæmpe? Er det ikke forbudt? -Jeg vil møde kongen.
Han er én konge, ikke kongen. Der er kongeriger overalt.
-Er vi klar? -Er I sikker?
Tag nu af sted og lad mig være i fred.
Ja, herre.
Held og lykke mod nord.
Du burde føre an.
Jeg vil ikke høre klynk fra den såkaldte lady af Mercia.
Jeg foretrækker, at du bliver hos dig selv.
Så lader jeg dig være.
-Hvordan har din datter det? -Vor datter har det godt.
Jeg beder til, at hun ikke arver sin fars temperament.
Eller sin mors moral. Skøge!
Du har fornedret mig.
Vi marcherer ind i Wessex. Vi vil hjælpe Wessex.
Men vid, at det, vi kæmper for, er frihed og storhed til Mercia!
Endnu en gang vil vi vise kong Alfred, hvordan en kriger skal være.
Vi vil vise den hedning, hvordan en kriger skal være!
Hun er inde i kirken. Har I stadig brug for mig?
Find din familie.
Hvem er du? Hvad vil du?
Jeg vil have, at I overgiver jer. Ellers undliver jeg jer.
Hvad sagde han? Undlive? Hvad er "undlive"?
Det er et ord.
Det betyder at slå ned eller dræbe.
Jeg dræber jer.
Undlive.
-Undliver du os alle? -De, der ikke stikker af.
Jeg har et sværd. Det er meget skarpt.
-Jeg vil helst, at I overgiver jer. -Dræb ham!
Nu!
Haesten siger, hun er djævlens.
Så barrikader døren, og brænd det ned.
For Blodhår er hun uvurderlig.
Er du Skade?
Du går til din herre nu.
-Sig, at Uhtred har hans heks. -Jeg vidste, det var dig.
Der bliver en løsesum.
Nej. Du fortæller min herre, at fra nu af
er Uhtred forbandet.
Heksen holder hans hjerte i hænderne og vil vride det.
Og knuse det.
Gå.
Du er min fange nu, Uhtred.
Pågrib hende.
Bind hendes hænder.
Jeg har sluttet mig til de tre norner og styrer dit liv.
Du tilhører mig nu.
Din vej er den, jeg vælger for dig, og din sjæl er min at pine.
Dæk hendes øjne.
Vi tager hende med.
AESCENGUM KONGERIGET WESSEX
Hun er kommet ind under huden på ham.
-Han bør dræbe hende. -Det dræber ikke forbandelsen.
Hvilken forbandelse?
Hvis jeg siger, der ingen gud er, er det så sandt?
Der er ingen forbandelse.
Jeg har set en mand dø af en forbandelse.
Nok snak. Taler man om den, bliver den stærkere.
Vi har diskuteret taktik og besluttet at blive her og vente.
-På hvad? -Blodhårs angreb.
-Hvorfor tror I, han angriber? -Sådan gør daner. De kan ikke lade være.
-Hvorfor ikke angribe? Jeg er her. -Det er dine mænd også.
Hvorfor bruge mænd her, når Wintanceaster er ubeskyttet?
-Ville han gøre det? -Hans hær er for lille.
-Hvad hvis Haesten hjælper ham? -Skulle vi være blevet hjemme?
Hvis vi ikke skal blive her, må du have et alternativ.
-Jeg ved det ikke. -Jeg er Sigebriht.
Min far har bygget disse vægge.
Det gjorde han godt. Derfor angriber Blodhår ikke.
-Han vil ikke miste mænd. -Ikke for en konge?
Han venter på, at vi sulter. Han angriber ikke, men det er vi nødt til.
-Hvis Wintanceaster er i fare... -Hvorfor er kvinden her?
Hun har værdi.
Sigurd ønsker hende tilbage. Jeg kalder ham ikke Blodhår.
-Ja. -Hvad er hun? Hans kone? Elsker?
Hun er en sandsigerske. En troldkvinde.
De simple daner tror på tegn, Edward.
Fløj en fugl fra vor lejr til deres, ville de se det som et tegn og gå i kamp.
Bare fordi en sandsigerske så en fugl.
Ja, sådan kan det gå til.
Uden sandsigersken er der ingen tegn. Sigurd er blind.
Ingen kamp.
-I har både ret og tager fejl. -Vi venter.
Og nu...
...vil jeg se hende.
Skade.
-Fader Beocca, ingen grund til bekymring. -Ikke?
Lås døren op.
Hvad laver de?
Alfred vil gerne bole heksen. Det er sandt.
Uhtred, gå.
Er det klogt?
Hun er lænket, og jeg kommer ikke for tæt på.
Gå.
-Lod du ham være alene? -Det ønsker han.
Tror du, Blodhår tager til Wintanceaster?
Vore familier er der.
Det er derfor, vi ikke skal vente.
Du må få ham til at se, at vore nærmeste er i fare.
I stinker af død.
-Ja, det gør jeg desværre. -Hvorfor desværre?
Jeres liv er rigt. I er agtet.
Der er mere at gøre. Det må jeg sørge for.
Spørg.
Hvor længe er der, til jeg bliver taget? Ved du det?
Er det noget, du kan se?
I vil ikke se flere somre. Men Jeres navn vil leve videre.
I vil blive husket som den første, sidste og eneste konge af alle saksere.
Jeg holder af sommeren.
Sigurd, min herre. Blodhår, min elsker. Befri mig. Hævn mig.
Hent mig, dø for mig, begær mig. Sigurd, befri mig!
Blodhår! Kom til mig!
Dø for mig! Hævn mig! Befri mig!
Der er en konge i denne lejr! Kom til mig! Begær mig!
Vi burde udnytte hende.
Befri mig!
Blodhår!
Hent mig! Hævn mig! Befri mig! Jeg befaler det!
Hvornår må vi binde hendes mund?
Lad hende bare synge.
Der er en konge i denne by!
-Hun synger ikke. -Blodhår!
Uhtred.
Vil du lade den kvinde jamre hele natten?
Lidt længere, ja.
Blodhår! Her er en konge, du kan dræbe!
Hent mig! Hævn mig! Befri mig!
Jeg befaler det! Dø for mig! Begær mig!
Her er lidt sladder til dig.
Sigebriht der, søn af en eller anden,
ville gerne flå indvoldene ud af den unge Edward. Vil du vide hvorfor?
-Nej. -Nu skal du høre.
Edward, den ikke-uægte søn af Alfred,
har lavet tvillinger på den pige, Sigebriht elskede.
Elsker Sigebriht stadig pigen?
Dø for mig! Blodhår!
Kan vi ikke halshugge hende?
Hvorfor siger du det? Det vedkommer ikke mig.
Det vil de sørge for, at det kommer til. Og Edward vil blive dit ansvar.
Du er en kongemager, og det ved Alfred.
Jeg har ikke besluttet mig. Jeg kunne tage din kvindes plads, Uhtred Ragnarson.
Sammen kunne vi herske fra nord til syd.
Hør det.
Tag hende ned og bring hende tilbage til cellen. Lad hende hvile.
Godnat, herre.
Hvorfor har du ikke dræbt mig? Hvad ønsker du?
Jeg er mere værd end sølv.
Tag maden ind i munden og tyg.
Hvis det er mig, du vil have, så tag mig.
Jeg klager ikke.
-Jeg har ikke brug for en skøge. -Du får brug for en kvinde.
Du har ikke dræbt mig, for så er du stadig forbandet.
Til din død og længere endnu.
Vore veje er sammenflettede. Vi deler samme skæbne.
Han er her.
Det er Blodhår! Han har gidsler.
Alle mand til murene. Alle sværd og spyd skal være klar!
Osferth, gør klar til at åbne. Finan, med mig.
-Hvem er det? -Blodhår, med gidsler.
-Vil han forhandle? -Det er muligt.
-Uhtred. -Hvilken perversitet er dette?
Alfred af Wessex. Du har min kvinde. Udlever hende nu, eller dine folk dør.
-Jeg kender alle de stakler. -Vil han forhandle eller ej?
Hvis du ønsker din kvinde, så lad os forhandle!
-Vi ønsker ikke flere uskyldiges død. -Jeg har sagt mit.
Herre, jeg beder Jer. Lad de unge gå.
Jeg beder Jer, ikke de unge.
Lad de unge gå, herre.
Osferth, portene. Steapa, vær klar.
-De dræber kvinder! -Portene!
Jarl Sigurd.
Dræb et gidsel mere, så lader jeg alle se hende nøgen, før jeg sprætter hende op.
Ét mere.
Gør det. Vi mødes i det hinsides.
Dræb dem alle! Angrib!
-Dræb dem! -Hun er en vred kvinde.
-Angrib nu! -Hvad svarer du?
Jeg dræber hende måske uanset hvad.
Han kan ikke gøre det, herre. Han er forbandet. Dræb dem!
Rør hende ikke igen!
Prisen er steget. Du skal frigive gidslerne og sende dem til os.
Jeg giver dig din egen pik at æde. Lad hende gå.
Befri gidslerne før solnedgang.
Ellers vil hver mand få sin tur.
Til solnedgang.
Forhandlingerne er vist ovre.
Du får ikke Valhal at se, Uhtred Ragnarson!
-Blodhår! -Uhtred Ragnarson!
-Dræb dem alle. -Rør hende ikke! Hun er min!
Vi kan ikke vente på, at han angriber, for det gør han ikke.
Hun er endnu mere værd, end jeg troede. Han venter, så længe han må.
-Aethelred og mercianerne nærmer sig. -Han ser dem.
Vi må stoppe dem. Det kan Finan gøre. Og så må vi slutte os til dem.
Vi må vælge, hvor slaget skal stå, og handle hurtigt.
-Mens hans blod brænder. -Møde ham hvor?
-Fearnham. Der er en bakke. -Det giver os en fordel.
Hvordan møder vi Aethelred der, og hvordan får vi Sigurd til at følge med?
Finan finder dem, og vi får Blodhår med.
-Vi vil lokke ham. -Og hvis Aethelred ikke er at finde?
Så kæmper vi alene. Vi må handle hurtigt. Det skal være i dag.
Jeg er klar, herre. Jeg finder dem hurtigt.
Til Fearnham. Af sted!
Åbn portene!
Portene.
Vi rider uden at stoppe.
De må ikke overhale os.
For et frit Wessex!
De flygter.
Herre! De stikker af.
Herre, den saksiske hær flygter fra borgen.
-Hvem så du? -Dem alle.
Jeg så Skade, Uhtred, hele hæren.
Hver mand med mig. Tiden er inde!
Heste!
Luk portene!
Herre. De sætter efter dem.
Vi venter, så de ikke ser, at de bliver forfulgt.
Og vi beder.
Herre, vognen sidder fast.
Gør hesten fri og rid. Sihtric, din økse.
De ville have sølv, så det skal de få.
Videre. Rid!
De må ikke se os. Vi forfølger dem, og så slår vi de slyngler ihjel!
Det kan være en fælde.
-Er det her? Er det Fearnham? -Ja.
Måske nåede Finan ikke frem.
Venter vi på danerne?
Det er sølv. De har været for bange til at stoppe op.
Pak det ind og beskyt det. Vi skal videre.
-Sakserne skal være døde inden aften. -Af sted!
Din mand er her. Jeg ved det.
Det er Finan.
Og mercianerne.
Vi er en hær!
Sejren er vor!
Skjoldmur!
Klar!
De har bakken. Vi har overtallet og guderne.
Odins krigere!
Vi holder stand. De kommer til os, og så hugger vi hovederne af dem.
Ingen sakser kommer levende herfra.
Hold stand!
Vi viger ikke! Vi holder stand!
For Mercia!
Kæmp for jeres kvinder og børn!
Hold linjen!
-Få mig op! -Luk hullet!
Stå imod!
Hvem giver signal med hornet?
Det er Alfred og Wessex' mænd.
-Steapa. -Skjoldmur!
På linje!
Fremad!
Vi er fanget!
Skal vi kæmpe?
Blodhår, træk dig ikke tilbage.
Lad dem ikke vige!
Giv dem kun jeres sværd!
De er bange!
De er besejret!
WINTANCEASTER KONGERIGET WESSEX
Uhtred, hun er gået bort.
Hun har givet dig en søn. Men hun er gået bort.
-Jeg må se hende. -Hun er gået bort.
Hun er i jorden. Det er flere dage siden.
Hun er borte.
Tekster af: Hanne Arnold