A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Uhtred vagyok, Uhtred fia.
A feleségem, Gisela belehalt a szülésbe. A fiunk ölte meg.
A király egészsége romlik.
Alfred királynak már nincs sok ideje hátra,
és az ellenségei máris a hatalom megragadására törnek.
Azt szeretném, hogy légy hűtlen Alfredhez.
Ám az örököse, Edward, még nem áll készen az uralkodásra.
Megfenyegettem a királyt és elűztek Wessexből,
ezért visszatértem igazi családomhoz.
Életem végéig dán leszek!
Ezzel árulóvá tettem a Wessexhez hű embereimet.
Nem azért jöttem ide, hogy Alfred ellen háborúzzak.
Elraboltam Skade-et, a látót, Sigurd earltől, a dán harcostól.
A hadizsákmányom volt, de most varázslattal a hatalmában tart.
A világ válságos napokat él, és Alfred lányát,
Mercia úrnőjét, a saját férje fenyegeti.
- Holtan akarom látni. - Megnyugtatna,
ha tudnám, hogy ismét számíthatok rád.
Minden a sorson múlik.
BERNARD CORNWELL REGÉNYEI NYOMÁN
Nem menekülhetsz önmagad elől.
A vér és a születés jogán Bebbanburg vagy.
Nagyuram.
Mi az, Osferth?
Bocsáss meg, hogy még nem mondtam el ezt.
Szerettem Gisela úrnőt.
Persze nem úgy, ahogy te szeretted, de...
Mindig kedves volt velem, nagyuram.
Mindig.
Ha nem bánod, imádkozni fogok a lelkéért.
Tedd az, Osferth. Köszönöm.
Árulót csináltál belőle.
Meghozta a saját döntését,
ahogy én is az enyémet.
Nem döntöttél el te semmit.
Ha nem ölöd meg a papot, ma is Alfred vazallusa vagy.
Akkor örülök, hogy megöltem.
Dán vagyok!
DROITWICH AETHELFLAED MERCIAI BIRTOKA
- Befejezted az evést, úrnőm? - Köszönöm, igen.
Tönkremegy a szemed, ha gyertyafénynél olvasol.
Az egyik thegn három nagy fát szeretne kivágni a földemen,
hogy új csarnokot építhessen.
Ha megengeded, meghív lakomázni vele és a feleségével,
és aztán úgy használ majd, mint a kardot.
Mindenkinek elmondja, hogy a jó barátod.
Hacsak nem fizet csinos összeget, a fák jobbat érdemelnek.
Egy szót se, úrnőm! Nem akarlak bántani. Aldhelm vagyok.
Tartsd titokban, hogy itt jártam.
Elmondom, amit akarok, és megyek. Esküszöm.
Most elveszem a kezem.
Tartsd, ha akarod, de kérlek, ne használd.
Akkor beszélj! Gyorsan és lényegre törően. Beszélj!
Úrnőm, a saját biztonságod érdekében el kell hagynod Merciát.
Miért hagynám el az otthonomat?
Mert a férjed meg akar ölni, vagyis meg akar öletni.
- Rablókra fognák. - Aethelred soha...
Igaz, másként miért mondanám?
- Hogy távozásra bírj? - Nem.
Hogy az úton ölhess meg, hogy hihető legyen.
- Nem, úrnőm! - Miért mondanád el?
Sosem voltál a barátom. A férjem vérebe vagy.
Igaz, úrnőm, mást mondani hazugság lenne,
és most nincs idő hazudni.
Igaz merciai vagyok, ezért jöttem.
Azt gondolom, az ország szegényebb lenne az úrnője nélkül.
Csábítóak a szavaid.
Nem hihetek neked, és nem is hiszek.
Nincs okod rá, de az életemre és Istenre esküszöm, hogy igaz.
És ha elmenekülök és az apámmal térek vissza?
Könyörgöm, ezt se tedd.
Merciának kell Wessex és a szövetség.
És Wessex is változik.
Az apád gyengül, Uhtred pedig áruló lett és északra menekült.
Nem, ez hazugság! Uhtredből sosem lenne esküszegő.
Mi másért merne megöletni a férjed?
Egymásból következnek.
Mercia érdekében jöttem.
Hidd el, igazat mondok.
Akkor elárultad a férjemet.
Ezt csak mi ketten tudjuk.
Mellette maradok.
Merciai, nem fél a csatatéren,
de nem olyan király lett, amilyet reméltem.
És nem érdemel meg.
Most távozom, csendben,
és szeretett országunk érdekében neked is ezt kell tenned.
- Aldhelm nagyúr. Köszönöm. - Úrnőm.
Hátul lesztek.
Bocsáss meg, hogy felébresztettelek, Godric.
A wincelcumbi zárdába megyünk,
rövid imára, ez minden.
- Atyádért akarsz imádkozni? - Igen.
De gondoskodom a sörről és a jó ételről is.
Mást nem akarsz elmondani, úrnőm?
Mást nem.
Köszönöm.
A levelek, Sable. Tudod, mit kell tenned.
- Igen, úrnőm. - Isten veled lesz.
Csak Beocca atyával beszélj.
Igen, úrnőm.
Királynők akaratával bírsz.
Ez a krónika uralkodásom minden tettét rögzíti majd.
Beocca atya, ott van az Edward számára alkalmas arák listája.
A véleményedet kérném.
Természetesen, bár nem vagyok szakértő.
Mind főnemesek és thegnek, uram?
Mindegyiknek van lánya?
Nem tudom. Ezt neked kell kiderítened.
A thegnek Cent és Wiltunscir urai, a lánynak síkságinak kell lennie.
Jóvá kell tennünk a kárt, amit Edward meggondolatlansága okozott.
Az ilyesmi nem meglepő egy fiatal embertől, uram.
Wessexnek...
Wessexnek egységesnek kell maradnia.
Az uram megint rosszul érzi magát?
Az uradnak ki kell adnia magából csekély reggelijét. Bocsássatok meg.
Máris nekilátok a menyasszonyok ügyének, úrnőm.
Nem a lányt kell kiválasztanunk, Beocca atya,
hanem az apját és a rangját.
Aethelhelmet fogod választani.
Aethelhelm nagyurat. Wiltunscir egyik főnemese.
Tele az erszénye, a serege legalább 1000 fős,
és a lánya szerencsére szép és még egészséges is.
- A király bele fog egyezni. - Igen?
Üzenj Aethelhelmnek!
Látogasd meg, ha kell, de ne gondolkodj sokat az ügyön.
Beocca! Beocca atya.
Bocsásd meg a tolakodásomat. El kell mondanom valamit.
- Edwardról van szó. - Mi van vele?
Azt állítja, hogy már házas.
Ki adott össze vele?
Ki végezte el a szertartást?
Egy pap.
Azt gyanítom, hogy a fiad játszik velünk, uram.
Ez nem játék.
Figyelembe kell vennem, amit mond, felség.
Ecgwynn férje vagyok.
Azt javaslom, hogy közvetlenül kérdezzük meg a lányt.
Ezt nem tehetitek! Kedves és finom lány.
De egyik sem akadályozott meg abban, hogy rámássz, amint lehetett.
Elárulod a pap nevét, vagy a finom ribancodért küldetek. Melyik legyen?
Nem mondok többet.
Edward, teljesítened kell a király parancsát!
- Vagy megölettek? - Fogd be a szádat!
Ne felejtsd el, hogy trónörökös vagy.
- És ha nem akarok király lenni? - Ez a kötelességed!
Erkenwald püspök, kísérd Wessex jövendő királyát a legközelebbi kolostorba.
- Éjjel-nappal imádkozni fog... - A palotában akarok maradni.
...amíg az Úr meg nem láttatja vele,
hogy királynak lenni nem élvezet vagy választás kérdése, hanem kötelesség.
A feleséged ügyét is elrendezzük.
Soha ne merd kockára tenni azt, amit elértem.
Megérkezett, uram.
- Uram. - Nos?
Üres a ház.
Nincs ott senki. Aethelflaed úrnő eltűnt.
Még egy szolga vagy őr sem maradt.
Biztosan figyelmeztették, és csak te lehettél.
Nem ölheted meg kedved szerint az alattvalóidat, uram.
A IX. században vagyunk.
Hová tűnhetett?
Őt már késő lenne megkérdezni.
Kinevetsz, Aldhelm?
Semmiképpen, uram.
De talán jobb is, hogy Aethelflaed él.
Kinek?
Fontos, hogy Alfred halála után szívesen fogadjanak Winchesterben.
Egyébként milyen...
Keresd meg és intézd el, hogy meghaljon!
Jobb lenne, ha békén hagynád, uram. Ez a tanácsom.
Keresd meg, és áruld el a dánoknak, hol van. Bármelyik dánnak.
Igen, nagyuram.
Miért nem haltál még meg?
Öld meg!
Véged, barátom.
Ahogy valószínűleg nekünk is.
Úgy tűnik, megosztottak vagyunk.
DURHAM NORTHUMBRIA KIRÁLYSÁGA
Két nép találkozik ma...
A jelek szerint.
Ezen az oldalon az ocsmány,
a mosdatlan,
a trágyaszagú,
a disznóhágó,
- a békanyaló... - Békanyaló?
A Rómát imádó,
ocsmány, békanyaló szászok!
Ezek vagyunk mi! Mi, bizony!
Békát azért nem nyalunk!
Az ellenfelük az erő csatájában...
A gyönyörű...
Az édes illatú...
- A könnyű léptű... - A pirospozsgás!
A pirospozsgás...
Aranyhajú fiai Dániának és az azon túli földeknek!
- Ragnar, költő vagy, nem harcos. - Tényleg van tehetségem hozzá.
- Most fogjátok a kötelet... - Gyerünk, csináljuk!
- Gyerünk! - Nézzétek meg, imádja.
Készen álltok?
Ha tehetné, minden nap játszana.
Megköpdöstétek a tenyereteket?
Szilárdan álltok a földön?
- Gyerünk, add meg a jelet, Ragnar! - Gyerünk, csináljuk!
Húzd!
WINCHESTER WESSEXI KIRÁLYSÁG
Hajrá szászok!
- Húzd! - Húzd!
- Dán vagy? - Igen!
Sosem unod meg ezt a játékot?
Bárcsak így vívnák meg a háborúkat!
Húzzátok, kutyák!
A győztes Ragnar, a rettenthetetlen fia.
20 férfit ültetett seggre, miközben sört ivott!
Utolérhetetlen vagy.
Ragnar!
- Nem látod, hogy játsszunk? - Ragnar, az őrszem az!
Nyissatok kaput!
- Ragnar? - Az őrszemek csak jó okkal térnek vissza.
- Mi az? - Lovasok, nagyuram.
- Harcosok. - Mennyi?
Negyven vagy 50. Nem ismertem fel őket.
Lándzsások és íjászok a falakra, amíg nem tudjuk, kik azok és mit akarnak.
Ne lőjetek, amíg nem mondom. Kaput bezárni!
Itt van?
Itt van, és vissza fogom utasítani.
- Dánok. - Igen.
Egyértelműen.
Egyet ismerek közülük. Kettőt.
Haesten és Vérhajú az.
Sigurd earl?
Egyikük sem kedvel túlságosan.
Vajon miért?
Ragnar earl!
Haesten vagyok.
Tudjuk, ki vagy. A kérdés az, mit akarsz?
Szállást, ételt, sört, meleget,
és talán tárgyalhatunk is.
Tárgyalni? Talán háborúban állunk?
Nálunk ez már csak így megy.
A megbeszélés jobb szó lenne rá.
Messzire jöttél Beamfleotból, Haesten.
Uhtred?
Hidd el, örülök, hogy itt látlak.
Tehát igaz.
Már nem köt hűségeskü Alfredhez.
Igen, igaz.
Mi a helyzet veled? Téged még Alfredhez köt a hűség?
- Ő ezt hiszi. - És Sigurd earl?
Te mit mondasz, Vérhajú?
Azt, hogy fáradtak vagyunk, éhesek, és sajog a seggem.
Nem küldhetjük el őket, Ragnar.
Számomra van mondanivalód, Vérhajú?
Amikor utoljára találkoztunk, az életedért futottál.
Igen.
Elvetted azt, ami az enyém.
Ezt az ügyet el kell rendeznünk.
Már elrendeződött.
Várhat.
Még az is lehet, hogy békésen oldódik meg.
Bridának igaza van, nem küldhetjük el őket.
Ha a kapunál hagyjátok a fegyvereiteket, tiétek a tiszteletünk.
Esküszöm, hogy nem lesz vita.
- Kaput nyiss! - Kaput nyiss!
Egyetlen okból jöttek, háborúról és Alfredről akarnak beszélni.
Nagyuram.
Aethelwold.
Uhtred! Éppen meg akartalak keresni.
- Mit gondolsz, mit művelsz? - Jól tudod, mit csinálok.
Megragadom a lehetőséget, hogy megszerezzem, ami az enyém.
Csak azért hoztak magukkal, hogy nevessenek rajtad, Aethelwold.
A jog szerinti helyed a serház Winchesterben.
Ennél többről ne is álmodj.
Ugyanannyira vagyok Wessex királya, mint te Bebbanburg ura!
A jussunkat a nagybátyánk rabolta el.
- Nem hagyom elszállni a lehetőséget... - Hol a becsületed?
Wessex egyik királyának a fia vagy.
Semmi keresnivalód itt.
Ellopták a koronámat,
és neked hála most visszaszerezhetem.
Ne hidd azt, hogy mi ketten mások vagyunk.
Talán elárultuk Wessexet, de jó ügyért.
Nem vagyunk egyformák, és soha nem is leszünk.
Egyikünk számára sincs visszaút, barátom.
A madarak kirepültek, a lovak megbokrosodtak,
új királyt választanak és királyok halnak meg.
Miattad.
Felség.
Hazatérek aludni.
Van még elintézésre váró ügy?
- Aludj jó, uram! - Uhtred gyermekei.
Elhagyta őket?
Nem, uram, nem teljesen.
A gyerekekről Hild zárdafőnöknő gondoskodik.
Nem maradhatnak Cocchamben.
Már nem Uhtred birtoka, már nem az ivadéka otthona.
Hozasd őket Winchesterbe, gondoskodj róluk és az oktatásukról.
Ismertesd meg velük Istent!
- Jó pihenést, Beocca atya! - Igen, uram. Pihenj jól te is.
El az útból!
Nem fogod elhinni, mit kért Alfred.
Beocca, ő itt Sable.
Aethelflaedről hozott hírt.
Tehát biztonságban van?
Igen, a wincelcumbi zárdában talált menedéket.
És Mercia legharciasabb apácái védik.
A király nem tudhatja meg.
Csakhogy ha nem szólunk a királynak,
ha eltitkoljuk az Aethelflaedet fenyegető veszélyt,
- árulást követünk el. - Ez az úrnőm akarata.
Az övé talán igen, de az enyém nem.
Jó oka van annak, hogy nem akarja ezzel terhelni a királyt,
és a két ország szövetsége sem szakadhat meg.
Értem, hogy meg akarja őrizni Wessex és Mercia szövetségét,
de ha a király betegségének híre ilyen hatású,
és ellenségeink támadnak, nincs választásunk.
Atyám, segítesz nekünk?
Segítünk.
Hogyan? Mivel? Azzal, hogy magam megyek a zárdába?
Van egy második levél is.
Csak akkor adhatom át, ha elfogadod az úrnőm érveit,
és nem mondod el a királynak.
A megoldás van benne.
- Úgy tűnik, mindig ő a megoldás. - Mi az?
Aethelflaed intézkedett, hogy hajó várjon ránk a Temzén.
Szerinte így gyorsabb és biztonságosabb.
Hová utazunk?
Északra, kedvesem, a megoldáshoz.
Hogy vannak a vendégeid, a pirospozsgás dánok?
Az ételemet eszik és a sörömet isszák.
Kérték már a támogatásodat a háborúhoz?
Ők is azt mondják, hogy Alfred a halálán van.
És hogy a fiára akarja hagyni az országot.
Igaz.
A fia még gyerek,
és Alfred a parancsnoka nélkül maradt.
Ez is igaz.
A nagyapánk gyakran beszélt Wessexről.
A gazdag, termékeny földről, a Temzétől a tengerig.
- "Valhalla ebben az életben." - Igen.
Valhalla ebben az életben, igen, ezt mondta.
Mennyire büszke lenne,
ha együtt, nagy sereggel meghódítanánk, igaz?
Büszke lenne, ehhez kétség sem férhet.
Te.
Ezt te tetted lehetővé. Azzal, hogy elhagytad Alfredet,
hogy eljöttél Wessexből, te tetted lehetővé ezt az egészet.
Ez a sors,
ez kétségtelen.
Megölnél, arseling?
A hozzám hasonlókkal együtt?
- Távozz! - Nem lehet, nagyuram.
Brida levágná a golyóimat.
Meggyógyultál, nagyuram.
Örülök.
Mit akarsz tőlem? Az életemet?
Az életed része akarok lenni, igen. Melletted és általad élni.
Sosem szabadulsz tőlem. Fogadd el!
Fogadj el.
Mi lesz Wessexszel és Alfreddel?
Alfred meghal, és vele hal meg a királysága, az istene és a népe.
Wessexből rege lesz, semmi több.
A dánok fognak uralkodni.
Csakhogy te, Uhtred Ragnarson,
mert most már ez a neved...
Neked kell uralkodnod.
A szászok érdekében el kell foglalnod Alfred trónját.
Csak te egyesítheted a törzseket.
A tiéd lehet az, amiről Alfred csak álmodott.
A miénk lehet, nagyuram.
Királyom.
A királynőd akarok lenni.
Ez a szív a tiéd lehet, ha akarod.
Ő az enyém. Visszaadod nekem.
- Lemondtál róla, hogy mentsd magad. - Az enyém.
Ha meg kell, hogy öljelek, megteszem.
Itt és most.
A fivérem vendége vagy, így most az egyszer elnéző leszek,
de még egy fenyegetőzés, és a disznók zabálják fel a beleidet.
Ne mozdulj, nagyuram, vagy átszúrom a torkod.
- Nem hazudok. - Skade az enyém.
Könyörgöm, ne mozdulj!
Nem érted.
Őt nem lehet birtokolni.
Ő az, akinek birtokolnia kell egy részedet.
A vére a te véreddé válik.
Még beszélünk, ebben biztos vagyok.
Köszönöm, nagyuram.
Most már szabadon megölhetlek.
Ragnar, szavamat adtam, hogy megőrzöm a békét,
de meg akarok vívni Uhtreddel.
Elvette a nőmet, a látómat, és megszégyenít.
- Fel akarom hasítani a gyomrát. - Nincs itt az ideje.
Elfogadom, hogy bottal küzdjünk meg, és Skade a tét.
Vérhajú,
ennek nincs itt az ideje.
A válaszom nem.
Minden, a vízen töltött pillanatot gyűlölök.
Ha az Úr a tengerre akart volna küldeni,
- halnak teremt. - Vagy dánnak.
Imádkozom, hogy ne ok nélkül kockáztassuk az életünket a viharban,
Ez nem vihar.
Az anyámmal hajóval érkeztünk ide,
és a legénység fele odaveszett a tengeren.
Csűrnyi méretű hullámok sodorták el őket.
Ezt a történetet nem szeretném hallani.
Az igazi vihar Dunholmban vár rád.
Visszatérek délre, és elküldöm Vérhajú embereit
és hajóit az Ouse-folyóhoz.
Utánam jöttök, és együtt megtámadjuk Merciát,
megtámadjuk Wessexet, és megöljük Alfredet!
Megkeresem Aethelflaedet,
és mind kedvünket töltjük rajta!
Sok ezüstöt zsákmányolunk.
Északról délre, keletről nyugatra vonulunk, és mindent elrabolunk.
Aztán elkezdünk marakodni, és a terv kudarcot vall.
Marakodni? Miért tennénk?
Meg fog történni.
Olyan biztos, mint hogy a heréd egy szúnyoghoz illik.
Miért? Csak mert ezt mondod?
Azért, mert mind azt hiszitek,
hogy a legkülönb dán vagytok, de ebben tévedtek.
- Csak egy vezér lehet. - Én leszek a vezető.
Hajóim vannak, embereim,
és nem üldögélek lustán az erődömben.
Lustának neveztél, Vérhajú?
Arra kérlek, hogy csatlakozz hozzám, ahogy Haesten is tette.
Mikor csatlakoztam én hozzád?
Ételt adtam neked, de a hűségeskümet nem.
- Talán neked kellene vezetned minket? - Igen, miért ne?
Halljuk a győzelmeidet!
Mondja a férfi, akinek a fél seregét levágta egy betegeskedő király.
Elég az ostoba beszédből!
Mindjárt összeméritek a farkatokat.
- Csak egy vezér lehet. - Neked kell vállalnod, Ragnar.
Miért, mert a fivéred?
Mert Ragnar az egyetlen, akiben mind megbízunk.
Az egyetlen.
Nem bízol bennem, dánölő?
Nem ismerlek, és nem is kedvellek.
De Ragnar unokatestvére vagy.
A legfontosabb az, hogyan osztjuk el a zsákmányt.
A zsákmányról akkor beszélünk, ha már megszereztük.
Uhtred szerint egyetlen, közös sereget kell alkotnunk.
Nem látok itt olyat, aki ne értene egyet vele.
Mindannyian ismertek.
Ismeritek az apámat és a nagyapámat.
Büszkén vezetném a következő nagy sereget,
de csak akkor, ha mind igent mondtok rá.
A bizalomért cserébe a szavamat adom,
hogy amikor legyőzzük Alfredet, és le fogjuk győzni,
mindenkinek jut ezüst, de ennél több is.
Hírnév és dicsőség, ebben az életben és a túlvilágon.
Tehát, ki van velem?
Vérhajú?
Igen, veled vagyok.
Tiéd a kardom. Esküszöm.
Haesten?
Nincs miért vitáznom. Követni foglak.
Én is, unokatestvérem, örökké, de ezt úgyis tudod.
Ahogy én is.
Minden sérelemről tudok, amely a szászokban él Alfred iránt,
és ezekből sok van.
Szükségetek lesz rám.
Már csak Uhtred maradt.
A kardom a fivérem, ehhez nem férhet kétség.
Akkor eldőlt.
Wessex királysága meghódol.
- Vagy felperzseljük. - Igen!
- Nem harcolhatunk Wessex ellen. - Hallgass!
Ők a népünk, a barátaink.
Osferth, hallgass!
Most a kardomat.
- Ha szabad... - Távozz!
Úrnőm. Nagyuram.
Miért teszed ezt, uram? Béke van.
Kétely ébredt, kedvesem,
amely egész Angliát megfertőzi.
Úgy tűnik, hordoznom kell ezt a terhet,
és hordozni is fogom, Isten segedelmével.
Tudnom kell, képes vagyok-e rá, és igen.
Képes vagyok rá.
Imádkozom, hogy tévedj,
de tudom, ha meglátnak így,
félelem költözik a kétkedők és a pogányok szívébe.
Alfred,
sosem fogsz elhagyni.
Beocca, egy szót sem szóltál egész nap.
De igen,
bár lefoglalnak a gondolataim.
Nem kellene, hogy Dunholmba vigyelek.
Félek, hogy elviselhetetlen lesz az emlékek súlya.
Az egy másik élet volt, Beocca. Azóta más nő lettem.
Örökké melletted leszek.
- Lovasok. - Rejtőzzünk el!
Haesten.
Mit keres északon, ilyen messze Beamfleottól?
- Ki az? - Talán kereskedők.
- Egy férfi és egy nő. - Nyissátok ki a kaput!
Nézzük meg őket jobban.
Titkon azt reméltem, nem lesz itt.
Thyra?
- Thyra, mit keresel itt? - Nem örülsz nekem?
Nézzenek oda! Gyönyörű vagy.
- És mosolyogsz. - Boldog vagyok.
Csodás találkozni. Ilyen messze eljöttél?
- Hogy lássalak. - És a pap?
Brida, látom, megint darazsat nyeltél.
- Beocca el akart kísérni. - Igen, részben ezért jöttem.
Emellett a király parancsát is teljesítem,
és hivatalosan is száműzöm Uhtredet Wessexből.
Ezt a törvény követeli meg.
Ha Thyra megunja a fivére társaságát,
hazatérünk.
Eljöttél, hogy elmondd Uhtrednek, amit amúgy is tud?
Még egyszer találkozni akartam vele, és talán leszidni is.
- Igaz, amit mond? - Minden szava.
Thyra.
Örülök, hogy látlak.
Jól vannak a gyermekeim? Hallottál róluk?
Jól vannak és gondoskodnak róluk.
Hamarosan elhozom őket.
Hagylak pihenni.
A pappal később beszélek.
Ez a pap boldoggá tesz?
Igen.
Nem tudnék nélküle élni.
Én sem nélküled.
Az úton láttuk az elbűvölő Haesten earlt.
A winchesteri látogatásairól ismerem.
Neked is szövetségesed, mint Alfrednek?
Haesten dán.
- Igaz. - Ahogy Uhtred is az.
Beocca atya.
Köszöntelek Dunholmban.
Nem lep meg, hogy itt látlak.
Barátok között.
- Finan. - Beocca atya. Örülök, hogy látlak.
Osferth. Patkányképű dán fiú.
Sihtric vagyok.
A feleséged, Sihtric, Cocchamből visszatért a winchesteri fogadóba.
- Valóban? Jól van? - Nagyon is.
És hangos.
Négyszemközt?
Ülj le, atyám. Mindegyikünknek vizelni kell.
Mi folyik itt?
- Csatára készültök? - Nem a te dolgod.
Attól félek, hamarosan az lesz.
Add át az üzeneted, és menj!
Kérlek, mondd el!
Nem szemrehányásokat jöttem tenni, és nem Alfred küldött.
Aethelflaed kérését teljesítem. Egy zárdában rejtőzik.
- Ki elől? - A férje elől.
Meg akarja ölteni.
Nem az én gondom.
Vannak testőrei, mellette áll a király, még Steapa is...
Tőled kér segítséget, Uhtred.
Aethelwold egyedül jött ide?
Haestennel és Vérhajúval érkezett.
De előtte meglátogatta Aethelredet.
Igen, így volt.
Aethelwoldot akarjátok Wessex trónjára emelni?
Ha Haesten visszatér délre,
hamarosan megtudja, hogy Aethelflaed elrejtőzött.
Beocca, az életem felét Wessexnek adtam.
Többet nem adok.
Azt mondja, esküt tettél neki.
Megesküdtél, hogy segítesz, ha a férje fenyegetné.
Ez átverés, Alfred csele...
Aethelflaed ezennel felold az esküd alól.
Igen.
A segítségedet kéri, de nem azért, mert eskü kötelez rá,
hanem mert benned bízik legjobban.
Nem is mondok többet.
Ha Wessexben maradok, de nem esküszöm hűséget Edwardnak,
- Alfred megöletett volna. - Aethelflaed ügyében jöttem.
Szabadon választhatod meg az utad.
Isten áldjon és vezesse lépteidet!
Egy szót se szólj!
Még egy fingot sem hallatok feléd, uram.
Kizárólag Sihtricnek mondom,
hogy a nagy sereg, amelyet elvileg összegyűjtünk,
- gyorsan szét fog esni. - Egyetértek.
Osferth-nek annyit mondok, nem azért jöttem északra,
- hogy visszamenjek délre. - Én sem, Finan.
Bárhová követlek, uram, de feleségem van Wessexben,
és Haesten, Vérhajú és a társaik nem jobbak, mint Kjartan.
Ha észak az otthonod, ide köt az örökséged,
miért nem Bebbanburgöt vesszük célba?
Abban a harcban tudnánk hinni.
Uhtred, a barátodként könyörgöm, hogy ne csináld ezt.
Nem szabad itt maradnod.
Hagyjam magára a fivéremet?
Hogy tehetném ezt?
Muszáj.
Amikor Alfred fiatal volt,
mindenkit meghágott, akit tudott.
Nem bírta megállni. Vagyis bírta, megállás nélkül.
Uhtred.
Mit mondtál Aethelrednek?
Tessék? Hogy érted ezt?
Meglátogattad.
Miről beszéltetek?
A lehetőségről beszéltem neki.
Lehetőségről mire?
Hogy Mercia királyának nyilvánítsa magát, feldühítse Alfredet,
- és a széthúzással segítsen minket. - Hogy megölje a feleségét?
Ma éjjel ne aludj.
Talán nem ébredsz fel.
Egy éjjel se aludj.
Igen, Uhtred, talán megemlítettem, hogy megölhetné a feleségét,
de miért ne?
Alfred lánya, növelte volna a káoszt.
- Mit számít? - Számít!
Miért? Az ellenségünk.
Vagy Beocca atya valójában azért utazott északra,
hogy megkérjen, mentsd meg?
Végül is a hercegnők megmentésében vagy a legjobb.
Elégtételt követelek, Ragnar.
Ez a nyomorult nem ütheti az ügyeimbe az orrát.
- Akkor ne figyelj oda rá. - Nem.
Megküzdök vele és megölöm.
Miért? Mert a nyomorult rájött az igazságra?
Uhtred, egyetlen sereget kell alkotnunk, barátom.
Megjósolom, hogy Uhtred nagyúr elszökik a seregből.
Aethelflaed füttyentett, és a kutyája már fut is...
Uhtred, nem ér ennyit!
- Meg is van a bizonyíték... - Mire?
Nem tudsz dönteni a szászok és a dánok közt.
Ragnar, a fivéred bizonytalannak tűnik. Velünk van vagy nem?
Uhtred? Mit mondasz, mi a válaszod?
Mit mondasz?
Azt mondom, ez a sereg nem fog egyben maradni.
Nézz körül, Ragnar! Ellenségek vagyunk, akiket a mohóság fog össze.
- Nincs kötelék, nincs tisztelet. - Azt mondod, nincs kötelék?
Akkor ki vagyok én?
A fivérem vagy.
Nem elég köteléknek? Vagy kevés egy hercegnőhöz képest?
- A jelek szerint nem. - És te!
Miért jöttél, milyen üzenetet hoztál?
Ragnar! Csak velem van vitád.
Uhtred szabad ember, Ragnar, önállóan dönt.
Akkor dönts!
A szövetségesünk vagy, mindegyikünké, vagy nem?
Válaszolj, dánölő. Halljuk, mit mondasz!
Elmegyek.
Elmegyek, de nem térek vissza Wessexbe.
- Szükség van rám. - Vár egy hercegnő.
Annyira vagy dán, mint ez a pap.
Alfred koronájának a bábja vagy.
Ezt tennéd velem?
Újra?
- Muszáj. - Igen, persze. "Muszáj."
"Esküt tettél."
"A szavadat adtad."
"Ez hírnév és becsület ügye."
Ezennel visszaveszem azt, amit az apámtól kaptál.
Többé nem vagy Uhtred Ragnarson!
- Ragnar, ezt nem teheted, kérlek! - Többé nem vagy a fivérem.
- Számodra ez csak játék volt. - Soha.
Menj, mielőtt megöllek.
Skade-et nem viheti, Ragnar, ő az enyém!
Igen, Vérhajú, kijelöljük a küzdőteret.
Megküzdhettek a boszorkányért. A harc halálig tart.
- Beleegyezem. - Ne szólj semmit, uram!
Beleegyezem.
Megküzdünk.
A feliratot fordította: Vass András