PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Jsem Uhtred, syn Uhtredův.
Jsem Dán až do smrti!
Ukradl jsem záhadnou ženu Skade dánskému válečníkovi jarlu Sigurdovi.
Je moje. Jestli tě budu muset zabít, udělám to.
Král Alfréd chce chránit svůj odkaz,
ale jeho syn Eduard odmítá domluvenou svatbu.
- Jsem ženatý s Ecqwynn! - Tvou manželku vyřešíme.
Jeho dcera, paní Mercie, utekla do bezpečí kláštera.
Nezapomněl jsem, co ta čubka udělala.
Nikdy nezapomenu.
Už jsem ji jednou zachránil. A teď mě potřebuje znovu.
Dánové vytvořili jednu armádu pod vedením mého bratra Ragnara.
Plánují pochod na jih Wessexu a já se musel rozhodnout.
- Stojíš při nás? - Někdo mě potřebuje.
Jsi děvka Alfrédovy koruny.
Skade si neodvede. Ragnare, ona patří mně.
Ano, Krvevlase, o čarodějnici můžeš bojovat v souboji na smrt.
Souhlasím, budeme bojovat.
Všechno je osud!
PODLE ROMÁNŮ BERNARDA CORNWELLA
Do toho! To je ono!
Zabij ho, Krvevlase!
Zab ho!
Dělej, zabij ho!
Do toho!
- Zabij ho! - Oddělej ho!
Jo! Na něj, pane!
- Vstávej, Dánovrahu! - Vstávej!
Vy bastardi!
Do toho, pane, seber mu štít!
Dělej, na něj!
Fajn, chcete to hrát takhle?
Jsi spokojený, Ragnare? Vypadá tohle jako férový souboj?
Je to souboj.
Dej mu, co si zaslouží! Zabij ho! Vykastruj ho!
Zabij ho!
- Zabij ho! - Do toho!
- Jdi mu po noze! - Zab ho!
Uhtrede! Pane! Tady!
Do ramene!
- Ano! - Doraz ho!
- Ano, pane! - Dodělej ho!
Cože?
- Je konec. - Ne. Není konec, dokud neumře.
- Říkám, že je konec. - Chci svou ženu.
Nemůžu přijít o jediného muže dřív, než vůbec začne bitva.
Byl to souboj na smrt!
Jestli nesouhlasíš, bojuj se mnou.
Zabij ho, Ragnare, ukonči to.
Je po všem, je konec. Vezmi si, co ti patří.
- Vezmi si svou čarodějku. - Ona patří mně.
Jestli tě uvidím na bitevním poli, zabiju tě.
Odejdi, dokud jsi naživu. Alfréd potřebuje utřít zadek.
Užij si svou výhru.
Teď pojedeš se mnou.
Skade! Musí zůstat prokletý! Je to tvoje povinnost.
Už tě porazil dvakrát. Teď patřím Uhtredovi.
Nikdy. Ochutnal jsem tvou krev. Tvoje vize patří mně!
Ragnare, nesmíš ho nechat odejít.
Chtěla jsem se trefit! Příště neminu!
Otevřete bránu.
Ať je máme z krku.
Jarle Ragnare, Cnute, může mi někdo z vás říct,
proč jsme Uhtreda nechali odjet?
Dáváme Alfrédovi jeho nejlepšího válečníka!
- A co bychom měli udělat? - Měli bychom ho zabít.
Můžeme je zabít všechny. Až na tvou sestru, samozřejmě.
Ale Dánovrah Uhtred se nesmí vrátit do Wessexu a vraždit další Dány.
Jakou ty máš cenu? I kvůli tobě se tohle seběhlo.
Dej mi důvod tě nezabít.
To díky mně jsme všichni tady.
On může plivat jed do uší Sasů.
Přesně tak.
Ragnare!
Ragnare! Ragnare!
Ty pliveš jed do všech uší! Všechno kolem sebe pomažeš hnojem!
Zlobíš se na Uhtreda! To on nás takhle rozdělil!
Ignoruj tohohle zmetka a pamatuj, že nás čeká práce.
- Bratranče, teď jsi náš vůdce. - A hladovím po krvi a boji!
Nic se nezměnilo.
Přišli jsme o hrstku mužů, nic víc.
Nic se nezměnilo.
Vyjedeme hned, jak budeme připravení.
Vstávej.
Překvapil mě. Jinak bych se ubránil.
Měl jsi právo mluvit.
Neměli jsme ho nechat odjet.
Můj bratranec se zachoval jako slaboch.
Uhtrede? Uhtrede!
Tady tě musíme opustit.
V Eoferwici čeká loď. Alfréd se bude divit, kde jsme.
- Alfréd bude přesně vědět, kde jste. - Ano, to je pravděpodobné.
Nenech se zabít, dokud Aethelflaed nebude v bezpečí.
To by byla škoda.
Byla. A má cesta by byla zbytečná.
Aethelflaed je důležitá pro krále i všechny Sasy.
Co uděláš, až ji zachráníš?
To rozhodne osud.
Uhtrede, jsi můj bratr a vždycky mým bratrem budeš.
KRÁLOVSTVÍ WESSEX
Haestene.
Do paláce smíš jen ty.
A musíš odevzdat zbraně.
- Jarle Haestene. - Pane králi.
Vážil jsi sem dlouhou cestu.
Nezbytnou cestu.
Je s tebou tvoje žena? Zajímalo by mě, jak se má.
- Bohužel není, paní. - Škoda.
Pivo, pane?
Já tě znám.
- Ty jsi ten válčící kněz. - Jenom kněz.
Otec Pyrlig.
- Byl jsi na severu, Haestene. - Byl, pane. V Dunholmu.
Přijel jsem tam s Krvevlasem, který zůstal u Ragnara
spolu s Uhtredem a Aethelwoldem.
Je tam Aethelwold?
To je.
Jistě šíří pomluvy.
- Předpokládám, že budují armádu. - Máš pravdu.
Chtějí vyrazit, než jim to znemožní zima.
Pojedou ze severu na jih jako jednotná armáda.
Čím blíže bude k jihu, tím bude větší.
- Přitáhne další válečníky. - To je pravda.
Pokud bych ti mohl radit, pane,
měl bys jim vyrazit naproti.
Díky, Haestene.
Tvá věrnost naší dohodě nezůstane bez odměny.
Díky, pane. Paní.
Navzdory Aethelwoldově bezbřehé drzosti
jsem nevěřil, že by se obrátil zády ke svému otci a domovině.
A ke svému králi.
To může znamenat jedině smrt.
Ano.
Alfréd teď bude přemýšlet nad bitvou.
Rychle najděte paní Mercie.
- Otče Pyrligu. - Pane.
Napíšeš a doručíš dopis mému zeti Aethelredovi.
Varuj ho před armádou, která přitáhne ze severu.
Informuj ho, že společně se té armádě postavíme
na nejvýhodnější pozici v Mercii.
- A to kdy, pane? - Okamžitě. Nemůžeme čekat.
Musíme je konfrontovat a porazit.
Ve jménu Boha a budoucí Anglie.
Ano, pane.
Král jako vždy mluví a jedná s autoritou.
Král se bojí, že jeho síla se vytratí až příliš brzy.
Nikdy. Bůh je veliký.
Stejně jako Alfréd. Tak si tě budou pamatovat.
Už je čas!
Řeknu vám jenom jedno. Všechno je možné!
Neřeknu nic víc, než že je čas navždy změnit tuhle zemi!
Je čas začít psát příběh, který se bude vyprávět mezi živými
i těmi ve Valhalle už navěky.
Bude to naše píseň a náš příběh.
Můžeme začít.
Vyrážíme.
KRÁLOVSTVÍ MERCIE
Paní se ptá, jestli jste najedení.
Řekla jsem, že ano, protože jeptišky vám vařily celý den.
Co nám dát na noc víc piva?
Godricu, máte tady práci. A musíte být vzhůru, abyste ji odváděli.
Abatyše, můžu se zeptat,
jak silná musí žena být, aby takhle žila celý život?
- Silná? - Ano.
Aby si odepřela život mimo tyto zdi.
Paní, my si přejeme takhle žít. Ve službách Boha.
Nelituji jediného dne, který jsem tu strávila.
Abatyše, abatyše! V kuchyni jsou nějací muži. Dánové!
Zavřete dveře a dotlačte k nim stůl, honem!
- Proč se o ně nepostaraly stráže? - Udělají to.
Hned jak se o tom nebezpečí dozvědí.
- Měly bychom je zavolat. - Ne.
Jestli jsou to zloději, zase odejdou.
Zpátky.
Tohle je dům boží! Ihned odejděte!
Pokud neodejdete a jste křesťani,
pak vás pošle do hlubin pekelných!
Abatyše, jsou to Dánové.
A pokud jste pohani, zabije vás na místě!
Co když jsem se narodil jako křesťan a v srdci jsem Dán?
Co potom?
- Uhtrede. - Ty ho znáš?
Ano, znám ho.
- Tvoji strážní nejsou. - Co nejsou?
Nejsou strážní. Ty meče mají jen na ozdobu.
- Pravda. - Jsou to dobří muži.
Jistě jsou ti věrní, ale nejsou to strážní.
A jsou sotva muži.
Nelíbíš se mi, mladíku. Máš o sobě vysoké mínění.
Jsem pohan, neznaboh a Alfrédův nepřítel,
ale díky mně zůstanete naživu.
- A kdo by mě chtěl zabít? - Pravděpodobně několik lidí.
Uhtred tím myslí, že země se mění.
Muži jsou nemocní lakotou, musíme se mít na pozoru.
Možná.
Ale poznám, když slyším polopravdy.
Nelíbí se mi.
A ona se mi líbí ještě méně.
Nápodobně, ježibabo.
Připomíná mi mou matku. Ta taky měla vždycky pravdu.
Cnute.
Ano, Ragnare?
Zítra pošleme napřed hlídku. Kdyby Alfréd vyslal armádu.
Tak brzy?
Není blázen. Nebude čekat, až mu zaklepeme na dveře.
Bude chtít vybrat místo střetu, tuhle výhodu mu nesmíme nechat.
Každý vyšleme jednoho muže. Ty, já i Krvevlas.
Ano, pane.
- Řekneš to Krvevlasovi ty, nebo já? - Ty.
Ragnar tě ponižuje.
Oře jiné pole v naději, že zaseje dalšího syna.
Jestli tu chceš sedět, respektuj mě.
Já tě velmi respektuju.
Ale nechci s tebou sedět, Brido,
raději bych s tebou ležel.
Raději běž, dokud máš ještě jazyk.
Líbí se mi, že jsi hrdá, silná a věrná. Už půjdu.
Krvevlase? Chci s tebou mluvit v soukromí, Sigurde.
Ragnar chce napřed vyslat špehy, kvůli Alfrédovi.
- To zní fér. - Ano.
Fér nebylo Ragnarovo rozhodnutí
dovolit tvůj boj s Uhtredem. Byla to urážka.
Skade je tvoje.
- Ragnar je tvůj bratranec. - Ale tohle je válka.
Nechal bych sestru velet svým mužům jen proto, že je má sestra?
Naši špehové budou zároveň poslové. Budou šířit naše záměry.
K nám dvěma se přidají dobří muži.
Měli bychom společně rozšiřovat své armády.
Souhlasíš?
Nemůžu nesouhlasit.
Dobře.
To mi stačí.
Doufala jsem, že přijdeš.
Víš, že jsem tě zprostila přísahy?
- Beocca mi to říkal. - A přesto jsi tady.
Je mi líto, že Gisela zemřela.
Tvůj otec dovolil, aby o ní mluvili jako o děvce.
- Za to se ti omlouvám. - Ty za to nemůžeš.
Ta žena je pořád s tebou. Skade.
Je moje kletba. Můj problém.
- Už není vězeňkyně? - Nikam neuteče.
Nosíš v sobě tolik bolesti.
Nevěř člověku, který si to nezaslouží.
Nehledě na to, jak je lstivá a krásná.
Pořád mluvíš o Skade?
Není to moje věc, ale spíš s ní?
Nespím.
Má v sobě temnotu.
Mě teď zajímá tvé bezpečí. Musíš se vrátit k otci do Wessexu.
- Nemůžu, teď patřím do Mercie. - Musíš, Aethelflaed.
Aethelred brzy zjistí, že jsi nablízku.
Skutečné nebezpečí představují Dánové.
Zrovna jsou na pochodu. Velká armáda.
Je s nimi i Haesten.
Nezapomněl na tebe.
A já tě nemůžu chránit navždy.
Nebudu bojovat proti Dánům. Teď tě musí chránit Alfréd.
Jsi tady. Za to jsem ráda.
Brzy odcestuji do svého sídla
a postavím se jak svému muži, tak Dánům.
Budu bojovat.
Musím.
- Jako můj otec. Taky vyrazí do boje. - Aethelflaed...
Jestli mě omluvíš,
slíbila jsem abatyši, že se spolu pomodlíme.
Musím se modlit za mnoho věcí.
Neměl bys pochybovat, pane.
Až splníš svůj slib princezně,
musíš se vrátit na svou vlastní cestu. K Dánům.
- Jako by mě vzali zpátky. - Potřebují tě, Uhtrede Ragnarsone.
Pokud jsi to ty, musíš se vrátit a vést je.
A budeš potřebovat jasnovidku Skade.
Já o to ale nestojím.
Já se rozhodla, Uhtrede. Teď musíš udělat totéž.
Vezmi si zpátky svůj život.
Odvrať se ode mě a všechny, které miluješ,
potkají muka až do smrti i dál.
Přijel pán Aethelhelm.
- Dobrá volba. - Ano.
Má s sebou velký doprovod.
Rád ukazuje svoje peří.
Ale má peníze a muže. Obojí budeme potřebovat.
Dokonalá volba.
Nesmí vidět, jak jsem nemocný.
Pane.
Jménem krále Alfréda a paní Aelswith,
vítej ve Winchesteru. Král je s Eduardem...
Nevybavuji si tvé jméno.
Jsem Beocca. Otec Beocca, králův rádce.
- Mé komnaty jsou v paláci? - Nejsou, pane.
Ale v hospodě jsou k dispozici velmi pohodlné pokoje.
- V pivnici? - Ano, pane.
Kdyby se mnou přijela má dcera,
také by nocovala v pivnici? - Ale nepřijela, pane.
Palác právě opravujeme.
Pokud vím, římské zdi jen zřídka potřebují opravit.
Informuj Alfréda, že očekávám pokoj v paláci.
Do pivnice trefím sám, otče.
- Můžeš jít. - Ano, pane.
- Aby ses zadusil... - Co jsi říkal?
Dej si ústřice, pane. Je to lahůdka.
Vyrazíme za týden, možná dříve. Celou tu záležitost vyřeším.
Co říkáš, Eduarde?
Obrátil jsem se k Bohu, jak jsi chtěl.
A před Bohem jsem přísahal svou lásku.
Už jsem ženatý...
Tak to manželství zrušíš, je to prosté.
Akorát ti chybí odvaha to udělat.
- Otče, je čestné zůstat ženatý. - Eduarde, už ani slovo.
Biskupe Erkenwalde?
Pane, dotyčná se rozhodla vstoupit do kláštera.
Ne, to ne.
- Ne, to by neudělala. - Odevzdala se Bohu.
- To není pravda. - To manželství,
pokud vůbec existovalo, lze zrušit.
Chci ji vidět, chci s ní...
Není důležité, co chceš ty, Eduarde.
Otec tvé nevěsty má bohatství i armádu.
- Splníš svou povinnost. - Nepřeji si plnit...
Myslíš, že jsem si přál, aby můj bratr zemřel v bitvě?
A abych měl korunu na své hlavě?
Nepřál.
Ale brzy jsem si uvědomil, že ačkoliv je to břemeno,
je také velká čest vést náš lid.
Koruna Wessexu je důležitá.
Wessex a Anglie jsou důležité. Citové záležitosti nikoliv.
Nikdy by z vlastní vůle nevstoupila do kláštera.
Pokud jí víc nezáleží na Bohu a vlastní zemi
než na synovi krále.
Čekají tě zásnuby.
Brzy si pak vezmeš Aelflaed.
Svaté relikvie, otče Pyrligu, můj syn teď složí přísahu.
Zuby svatého Cuthberta, pane, nebo něco milejšího?
Zuby poslouží dobře, otče.
- Co moje děti? - O děti bude postaráno.
Ale ne jejich matkou.
Jistě, že ne. Jejich matka teď patří Bohu.
Dětem se bude dařit dobře,
ale nejprve musíme uzavřít dohodu a vyhrát bitvu.
Pokud nezvítězíme, z tvých dětí se stanou otroci
a z jejich matky vikinská děvka.
Koruna je nejdůležitější.
Rozumíš tomu?
Rozumím.
Jedeme pomalu a často odpočíváme.
Abychom zůstali silní. Bitva bez nás stejně nezačne.
To je pravda.
Rád bych se na něco vážně a důvěrně zeptal.
- Mám tvou důvěru? - Jistě. Můžeš mluvit.
Pak se tě důvěrně ptám, jestli je Ragnar ten správný vůdce.
Navrhl ho Uhtred, ale ten je pryč.
- Uhtred nás zradil. - Přesně o tom mluvím.
Je tvůj bratranec ten správný vůdce naší armády?
Cnute, mluvil jsem s tebou jako přítel,
byly to jen hypotézy.
Nevím, co to slovo znamená, ale důvěrně ti něco řeknu.
Ragnar je dobrý muž.
Jeho neohrožený otec byl lepší.
Ragnar našel smysl života v tom, že ho chce pomstít.
Což udělal, když zabil Kjartana.
Což udělal, ano. Už nemá smysl života.
Znovu mi přijde těžké s tebou nesouhlasit, Aethelwolde.
Ragnar je vyhořelý. Počítej s tím, že tě zabije.
- Cože? Proč? - Dává ti za vinu, že ztratil Uhtreda.
- Proč? Jen jsem mu otevřel oči. - A on zavře ty tvoje.
Líbíš se mi, Aethelwolde, ale Ragnar tě zabije. Už brzy.
Jménem Alfréda, krále Wessexu, ti zabavuji tyto děti.
- Jsou teď majetkem církve. - To nemůžete!
Odevzdají svůj život Bohu.
- Ty jsi Ecgwynn? - Je to ona.
- Ona. - Očekávají tě ve Winchesteru.
- Bude se ptát po svojí dceři. - Řekneš mu, že Aethelflaed je v pořádku.
Pane, jestli se blíží dánská armáda, zbývá ti jen jediná možnost.
- Přidat se k Alfrédovi. - Přidat se k němu a zachovat Mercii.
Pak budeme bojovat, Aldhelme.
Se štěstím zemřou ti správní lidé.
Jsou pořád tak hladoví. Odnes to tam.
Vyjídají naše zimní zásoby a ještě si spokojeně krkají.
No jo.
Tady máte.
Dejte si. Pěkně po tom přiberete.
Hodné holky.
Dobré ráno, jeptiško!
- Jsem abatyše. - To je mi jedno.
Počkáme tady na Aethelflaed!
Do sálu! Všechny, rychle!
Ještě tyhle.
- Co se děje? - Abatyše?
Venku jsou Dánové.
Zrovna zabili jednoho z mužů.
- Kolik jich je? - Nepočítala jsem, ale hodně.
Proč už nevyrazili dveře?
Počkej, Finane. Sihtricu. Možná nevědí, že jsme tady.
Ne, ptali se na paní Aethelflaed.
- Vědí, že tu někdo je. - Mají ještě dva rukojmí.
Počkáme uvnitř a budeme potichu.
Abatyše, půjdeš si s nimi promluvit.
- Ne, nepůjdu. - Půjdeš, protože musíš.
- Neříkala jsem, že se mi nelíbíš? - Říkala.
Musejí uvěřit, že jste bezbranné. A zapři, že tady Aethelflaed je.
- A my se půjdeme schovat? - My to využijeme jako výhodu.
Abatyše, ti rukojmí už jsou mrtví.
Nemůžeš je zachránit.
Musíme zachránit tvoje jeptišky a moje muže.
- A Aethelflaed. - Abatyše?
- Já to udělám. - Ne.
Ne. Tohle je můj dům, moje odpovědnost.
Udělám to.
Je to Haesten. Má asi čtyřicet mužů. Víc jich nevidím.
- Tak jdeme bojovat. - Ne, počkejte.
Co chcete?
Máme trochu jídla a piva, je to vaše.
Ale nemáme žádné stříbro.
Pokud chcete nás, naše životy, pak se vás ptám, proč?
Aethelflaed!
Aethelflaed, Aethelflaed, Aethelflaed.
Kolikrát to blbý jméno musím říct?
Já chci Aethelflaed!
Dej mi ji, nebo ten muž zemře.
Ne, ne...
Není tu nikdo jménem Aethelflaed!
Zapři ji ještě jednou a zemře i ten třetí muž.
Pak spálím tvůj klášter a všechny v něm.
Pusťte ho! Pusťte ho a vezměte si mě!
Nebo jsem na vás moc silná?
Proč se musíte takhle chovat? Proč musíte bezdůvodně vraždit?
Dagfinne?
Aethelflaed.
Proč musíte prolévat krev? Je to pohanské. Bezbožné.
A vy jste ztělesnění ďábla, nic víc!
A já se mohu jen snažit, abyste skončili v jeho spárech!
Tos jí tu sekeru nemohl prostě sebrat?
- Teď, pane? - Zatím nic nedělejte.
Aethelflaed!
Už zemřelo dost lidí, aby zachránili tvůj kostnatý zadek!
V Beamfleotu a teď tady.
Nepoložil za tebe život Erik?
Kolik dalších musí udělat totéž?
Ukaž se!
Ve stáji je spousta koní.
Proč se neukázali její ostatní muži?
Protože jako ti, které jsme zabili, si zrovna někde plní pupky.
Aethelflaed!
Je tady.
Haestene!
- To byl Uhtred! - Já ho viděl.
- Proč není na severu? - Protože je tady!
Zablokujte každý vchod, ale ne ten hlavní!
Počkáme!
Jsme v pasti.
Jsme naživu. A jich je o dvanáct, možná třináct míň.
Ale jsme v pasti pod dřevěnou střechou.
Tak co navrhuješ, paní? Vzdáš se jim?
Ano. Haesten říká pravdu.
Proč já žiju, a ostatní umírají?
Haesten nikdy v životě pravdu neřekl!
Už to nikdy neopakuj! Jinak ti lidé zemřeli zbytečně.
Tvoji muži prý dorazili k řece Ouse.
- Tak zněla ta zpráva. - Je to dobrá zpráva.
Zítra vstaneme brzy a zrychlíme.
Proč plýtvat silami?
První bitva probíhá v hlavě.
Alfréd pošle svoje zvědy. Až nás uvidí, chci u sebe mít Krvevlasovy muže.
Chci, abychom byli jedna armáda.
Tak vstaneme brzy a přidáme do kroku.
Co Haesten?
Čekám, že dodrží slovo a bude nás krýt z východu.
Že zaútočí z východu.
Ale teprve až bude nepřítel na dohled,
můžeme probírat strategii. - Souhlasím.
Jdeš zasít další sémě, bratranče?
- Jdu do postele, Cnute. - Sám?
Ragnare?
Zase?
Ano.
To je naposledy, slibuju.
Ještě jeden syn. Přísahám.
Jestli ne, useknu ti ptáka.
Přísahám.
Aethelwolde, příteli.
- Jak se máš? - Pořád žiju, takže dobře.
Přemýšlel jsem nad tím, co jsi říkal.
O Ragnarovi a o tom, že mě zabije.
- Brzy. - Ano, brzy. Díky za připomenutí.
Napadlo mě, že třeba...
Neměl bych ho zabít první?
Je to vůbec plán?
Alespoň se tomu nesměješ.
Jak?
Jak bys ho zabil?
Ve spánku. Bojovat s ním nebudu.
- Kdy? - Brzy.
Dřív než on zabije mě.
- Dnes v noci? - Dnes?
Nevím, sotva mě ta myšlenka napadla.
Měl bys to udělat dnes.
Zítra chce zrychlit.
Zítra bude myslet na bitvu.
Zítra bude Ragnar jiný člověk.
Až to uděláš,
budeš pod mou ochranou, příteli.
Tak dobře.
Dnes v noci.
- To pivo je dobrý. - To je.
Moc dobrý.
Na ty, kteří vaří dobrý pivo!
Ať jim Bůh žehná.
Ať jim žehnají bohové. Jemu.
Všechny východy jsou zatarasené, až na tenhle.
- Zapálí to tady? - Ne, ještě ne. Chce tě živou.
Měli bychom bojovat. Otevřeme dveře a budeme se bít.
- A umřeme? - Alespoň nějaký plán.
Osferthe, až řeknu, tak otevřeš dveře a stáhneš se.
Uděláme štítovou hradbu a budeme s nimi vyjednávat.
- Vyjednávat? - Haesten chce svou kořist.
Ke dveřím!
Jestli mi opravdu patříš,
uděláš, co ti řeknu.
Na oplátku tě neopustím. Přijdu si pro tebe.
- Dáváš přednost jí? - Snažím se nás zachránit.
- A děláš kořist ze mě. - Neopustím tě.
Budu s tebou spát.
Budeš prokletý, dokud nesplníš slib.
Budeš vadnout, Uhtrede, dokud mě nenajdeš.
Najdu tě.
Připravte štíty!
Pane, něco se děje.
Všichni se připravte, taste meče!
Zvedni závoru. Otevři dveře.
Pohyb!
Je jich něco málo přes třicet.
Když budeš bojovat, Haestene, přijdeš o mnoho mužů, to mi věř.
Mám mnoho mužů.
Ale máš jen jeden život! A já mám v plánu ti ho vzít.
Vpřed!
Dagfinne! Klid, klid.
Bez ní neodejdu, Uhtrede.
Možná ztratím muže, ale ty ztratíš všechno
a ta mrcha bude stejně moje.
Tak si ji vezmi sám, protože jinak ji nedostaneš.
Nebo se můžeme dohodnout. Jednu ženu za jinou.
Jeptišku k ničemu nepotřebuju.
- O jaké ženě mluvíš? - O Skade, o jasnovidce.
Finane.
Je tvoje.
Na oplátku se svými muži odjedeš a už se nevrátíš.
Není tvoje, abys mi ji dával.
- Patří Krvevlasovi. - Patřím tomu, koho si zvolím!
Tomu, kdo má vůli vést a dobývat.
Krvevlas takový není.
Viděla Alfrédovu smrt v boji.
Její muž z té smrti bude mít velký prospěch.
Je to pravda?
Je to pravda.
Mohu přistoupit?
Uhtrede, nemůžeš se domlouvat s tímhle pytlem kuřinců.
To je dost blízko, pane.
Pokud se domluvíte,
nebudeš si mě odvádět jako děvku.
K novému pánovi půjdu sama.
Pokud někdo nedodrží své slovo, zařídím mu nekonečná muka.
To přísahám.
Jsme domluvení? Skade namísto Aethelflaed?
- Souhlasím, jasnovidka je moje! - Pak ustup, ona přijde sama.
- Pak odjedete. - Ano.
A ty jsi znovu prokletý, Uhtrede z Bebbanburgu.
Budeš uvadat.
Běž.
Nechte ji projít.
To neznamená, že jsem princezně odpustil, Uhtrede.
- Teď je v bezpečí, ale nic víc. - Tak už běžte.
Tvůj život není tvůj, pane.
Pane?
Aethelhelme. Díky, že ses připojil.
Přišlo mi vhodné se poprvé setkat při modlitbě.
Pane králi, to pozvání je velká čest.
Pokud se nepletu, tohle je Eduard.
Pane, i já tě rád vidím ve Winchesteru.
Těším se na setkání s tvou dcerou Aelflaed,
jakmile ti to přijde vhodné.
Je okouzlující.
Aethelhelme, okamžitě tě seznámím se situací.
Blíží se válka. Tvoje země je v ohrožení.
Velká armáda Dánů míří ze severu na jih.
Modleme se za sílu a statečnost, abychom je znovu porazili.
Přidejte se ke mně.
Půjdu do postele.
Dobrou noc! Dobrou.
Překlad titulků: Mirka Spudilová