EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Jeg er Uhtred, søn af Uhtred.
Jeg er dane for livet.
Jeg har stjålet mystikeren Skade fra danen jarl Sigurd.
Hun er min. Jeg dræber dig om nødvendigt.
Kong Alfred vil sikre sit eftermæle, men hans søn nægter et arrangeret ægteskab.
-Jeg er gift med Ecgwynn. -Din "kone" tager vi os af.
Hans datter, lady af Mercia, er flygtet til et nonnekloster.
Jeg har ikke glemt, hvad den mær gjorde, og det vil jeg aldrig.
Jeg har reddet hende før. Nu har hun brug for mig igen.
Danerne har samlet en hær under min bror, Ragnar.
De vil marchere mod Wessex. Det giver mig et umuligt valg.
-Er du med os? -Hun har brug for mig.
-Du er Alfreds hore. -Han tager ikke Skade med. Hun er min.
Ja, I må slås om heksen. Til døden.
Det er en aftale. Vi slås.
Skæbnen betyder alt.
EFTER ROMANERNE AF BERNARD CORNWELL
-Kom så! -Dræb ham, Blodhår!
Dræb ham!
Gør det af med ham!
Ned med ham!
-Op, danemorder. -Skiderikker!
-Kom så. Tag hans skjold! -Sådan!
Er det sådan, vi leger?
Er det i orden, Ragnar? Er det en retfærdig kamp?
-Det er en kamp. -Han fortjener ikke bedre. Dræb ham!
Dræb ham!
-Dræb ham! -Kom så!
-Gå efter benene! -Dræb ham!
Uhtred, her!
Skulderen!
Gør det af med ham!
Hvad fanden?
-Det er slut. -Ikke før han er død!
-Det er slut. -Jeg vil have min kvinde.
Jeg vil ikke miste nogen før det rigtige slag.
-Til døden, var aftalen. -Du kan slås mod mig.
-Dræb ham og få det overstået. -Det er slut. Tag, hvad der er dit.
-Tag din heks. -Hun er min.
Vi ses på slagmarken. Jeg slår dig ihjel.
Rejs, mens du er i live. Alfred skal tørres i røven.
Nyd din præmie.
Du rider med mig.
Skade. Han må forblive forbandet. Det er din pligt.
Han har besejret dig to gange. Jeg tilhører Uhtred nu.
Aldrig. Jeg har smagt dit blod. Dine syn er mine.
Ragnar, han må ikke rejse.
-Næste gang rammer jeg ikke ved siden af. -Portene. Nu.
Væk med dem.
Jarl Ragnar og lord Cnut. Hvorfor har vi ladet Uhtred rejse?
Vi giver Alfred sin bedste kriger.
-Hvad foreslår du da? -At vi dræber ham.
Vi kan dræbe dem alle, undtagen din søster.
Vi kan ikke lade danemorderen vende tilbage til Wessex og myrde flere daner.
Hvori består dit værd? Du bragte os i denne situation.
-Hvorfor skulle jeg ikke dræbe dig? -Jeg er grunden til, at vi er samlet her.
-Han kan dryppe gift i saksernes ører. -Præcis.
Ragnar!
Du drypper gift i alles ører! Du smører alt omkring dig ind i lort!
Det er Uhtred, du er vred på. Han har splittet os.
Ignorer den lille væsellort og husk på, at vi har en opgave foran os.
-Fætter. Du er vor leder nu. -Og jeg vil se blod og kamp!
Intet er ændret. Vi har mistet en håndfuld mænd. Det er alt.
Intet er ændret.
Vi marcherer, når vi er klar.
Op.
Han overraskede mig. Ellers havde jeg slået fra mig.
Du havde ret. Han skulle ikke have haft lov til at rejse.
Det var svagt af min fætter.
Uhtred.
Her må vi forlade dig. Et skib venter os. Alfred vil undre sig over, hvor vi er.
-Alfred ved, hvor I er. -Sandsynligvis.
Bliv ikke dræbt, før Aethelflaed er i sikkerhed.
-Det ville være uheldigt. -Min rejse ville være spildt.
Hun er vigtig for alle saksere.
-Når hun er reddet, hvad så? -Jeg lader skæbnen råde.
Du er min bror, og det vil du altid være.
KONGERIGET WESSEX
Haesten. Kun du kommer ind på slottet.
Læg våbnene.
-Haesten. -Herre.
-Det var en lang rejse. -Den var nødvendig.
Er din kone med? Jeg vil spørge til hendes tro.
-Desværre ikke. -Sikke en skam.
Øl?
-Jeg kender dig. Du er krigerpræsten. -Jeg er bare præst.
Fader Pyrlig.
-Du har været i nord. -Ja, i Dunholm.
Jeg rejste dertil med Blodhår, som er sammen med Ragnar,
Uhtred og Aethelwold.
-Er Aethelwold der? -Det er han.
Han spreder vel rygter.
-Er de ved at samle en hær? -Ja.
De vil marchere før midvinter.
De vil marchere fra nord mod syd som en samlet hær.
Jo længere sydpå, des større bliver de.
-De vil tiltrække krigere. -Det er sandt.
Hvis jeg måtte rådgive Jer,
ville jeg foreslå Jer at møde dem.
Tak, Haesten.
-Din loyalitet vil blive belønnet. -Tak, herre. Frue.
På trods af Aethelwolds uforskammethed...
...havde jeg aldrig troet, at han ville forråde sin far og sit land.
Og sin konge.
Det bliver hans død.
Ja.
Alfred vil tænke på kamp de kommende uger.
Ladyen af Mercia skal findes i en fart.
-Fader Pyrlig. -Herre.
Skriv og aflever et brev til Aethelred.
Advar ham om hæren fra nord, og fortæl, at vi vil bekæmpe den sammen.
På det bedste sted for Mercia.
-Hvornår skal det ske? -Med det samme.
Vi møder dem og besejrer dem.
-I Guds og det kommende Englands navn. -Ja, herre.
Kongen taler og handler med autoritet som altid.
Kongen er bange for, at styrken snart svigter ham.
Aldrig. Gud er stor.
Det er Alfred også. Sådan vil du blive husket.
Tiden er inde.
Jeg vil ikke erklære andet, end at alt er muligt.
Jeg vil kun sige, at vi skal ændre dette land for evigt.
Vi vil påbegynde en historie,
der vil blive fortalt blandt levende og i Valhal for evigt.
Det bliver vor sang. Vor historie.
Lad den begynde. Af sted.
KONGERIGET MERCIA
Fruen spørger, om I har fået mad nok. Nonnerne har været i køkkenet hele dagen.
Hvad med en dråbe øl mere?
Godric, du har en opgave, der kræver, at du er vågen.
Abbedisse, hvor stærk skal en kvinde være for at leve sådan her hele livet?
-Stærk? -For at nægte sig selv et liv udenfor.
Vi ønsker at leve sådan her i Guds tjeneste.
Jeg fortryder ikke en eneste af mine dage her.
Abbedisse! Der er mænd i køkkenet. Daner.
Luk døren. Flyt bordet. Hurtigt!
-Hvorfor har vagterne ikke håndteret dem? -De skal først opdage faren.
-Vi kalder på dem. -Nej. Hvis de er tyve, går de måske.
Dette er Guds hus! Forlad os med det samme.
Gør I ikke det, og er I kristne, kommer I i helvede.
De er daner.
Hvis I er hedninge, vil han dræbe jer.
Hvad hvis jeg er kristen af fødsel, men dane i hjertet? Hvad så?
-Uhtred. -Kender I ham?
Ja, det gør jeg.
-Vagterne er ikke. -Ikke hvad?
-Ikke vagter. Deres sværd er til pynt. -De er gode mænd.
-De er nok loyale, men de er ikke vagter. -De er knap nok mænd.
Jeg bryder mig ikke om dig. Du har høje tanker om dig selv.
Jeg er hedning og Alfreds fjende, men jeg vil holde dig i live.
-Hvem ønsker mig død? -Sikkert mange.
Uhtred siger, at landet ændrer sig.
-Mænd bliver griske. Vi må passe på. -Måske.
Men jeg kan gennemskue en halv sandhed. Jeg bryder mig ikke om ham.
-Jeg kan lide hende endnu mindre. -I lige måde, kælling.
Hun minder mig om min mor. Den kvinde tog heller aldrig fejl.
Cnut.
Ja?
I morgen skal nogen ride i forvejen og holde udkig efter Alfred.
-Allerede? -Han venter ikke på, at vi står ved døren.
Han vil vælge slagmarken. Den fordel må han ikke få.
Vi vælger en frivillig hver. Du, jeg og Blodhår.
Ja.
-Taler du med Blodhår? -Gør du det.
-Ragnar nedgør dig. -Han håber at så sæd til endnu en søn.
-Vil du sidde her, så respekter mig. -Det gør jeg.
Men jeg vil ikke sidde med dig, Brida. Jeg vil ligge med dig.
Gå, mens du har din tunge.
Jeg kan godt lide, at du er stolt, stærk og loyal. Nu skal jeg nok gå.
Blodhår. Jeg vil tale med dig et øjeblik.
Ragnar vil sende spejdere ud.
-Det er rimeligt. -Ja.
Men det var det ikke, at han lod dig kæmpe mod Uhtred. Det var en fornærmelse.
Skade er din.
-Ragnar er din fætter. -Vi er i krig.
Ville jeg lade min søster føre min hær?
Vore spejdere skal også være budbringere. De skal berette om vore intentioner.
Mænd vil slutte sig til os to. Gode mænd.
Lad os øge vore hære sammen. Er du enig?
Jeg er ikke uenig.
Så...
...er det godt nok.
Jeg håbede, du ville komme. Du er fri af din ed, ved du vel?
-Det sagde Beocca. -Men du er her.
Jeg var knust over Giselas død.
Din far lod hende blive kaldt en hore.
-Det er jeg ked af. -Det var ikke dig.
Kvinden er stadig sammen med dig. Skade.
Hun er min forbandelse. Mit problem at løse.
-Ikke din fange? -Hun stikker ikke af.
Du bærer så megen smerte. Stol ikke på en, der ikke fortjener det.
Hendes list og skønhed til trods.
Taler du stadig om Skade?
-Undskyld, men ligger du med hende? -Nej.
Hun rummer et mørke.
Jeg er kun bekymret for din sikkerhed. Du må tilbage til Wessex.
-Jeg er mercianer nu. -Du er nødt til det.
-Aethelred finder ud af, at du er her. -Du er i større fare fra danerne.
De marcherer lige nu. En stor hær. Haesten er med dem.
Han har ikke glemt dig. Jeg kan ikke altid beskytte dig.
Jeg vil ikke kæmpe mod danerne. Alfred må beskytte dig.
Du er her. Det er jeg glad for.
Snart rejser jeg hjem og møder både min mand og danerne.
Jeg vil kæmpe. Det er jeg nødt til.
-Ligesom min far er det. -Aethelflaed...
Undskyld mig, jeg skal bede med abbedissen. Der er meget at bede for.
Du burde ikke være i tvivl.
Når du har holdt dit løfte til prinsessen, må du vende hjem til danerne.
-Ville de tage imod mig? -De har brug for dig.
Du må vende tilbage og føre an.
-Du får brug for Skades hjælp. -Jeg vil ikke have en sandsigerske.
Jeg har truffet min beslutning. Gør det samme.
Overtag dit liv igen.
Vend dig fra mig, og dine nærmeste vil lide både før og efter døden.
Lord Aethelhelm er her.
-Et godt valg, tror jeg. -Ja.
-Han har et stort følge med. -Han kan lide at vise sine fjer.
-Men han har penge og mænd. -Et perfekt valg.
Han må ikke se mig svagelig.
Herre.
På kong Alfreds vegne byder jeg velkommen. Kongen er...
-Jeg mindes ikke dit navn. -Fader Beocca. Kongens rådgiver.
-Er mine værelser på slottet? -Nej.
De er kroens bedste værelser.
-En ølstue? -Ja.
Hvis min datter var med, skulle hun da også sove i en ølstue?
Det er hun ikke. Slottet bliver repareret.
Romerske mure trænger sjældent til reparationer.
Fortæl Alfred, at jeg forventede at bo på slottet.
-Jeg finder selv til ølstuen. -Javel.
-Må du blive kvalt i østers. -Hvad?
Kroens østers er fremragende.
Vi skal marchere om en uge. Måske mindre. Dette skal afgøres nu.
Hvad siger du, Edward?
Jeg har vendt mig mod Gud, som I sagde. Foran Gud svor jeg min kærlighed.
-Jeg er gift... -Så må du lade dig skille.
Eftersom du mangler modet...
-At forblive gift er ærefuldt. -Så er det nok.
-Biskop Erkenwald? -Pigen har valgt at gå i kloster.
-Det ville hun ikke gøre. -Hun har helliget sig Gud.
Derfor kan ægteskabet, hvis det eksisterede, ses bort fra.
-Jeg vil tale med hende. -Dine ønsker har ingen betydning.
Faderen til dit parti har velstand og mænd.
-Du gør din pligt. -Jeg vil ikke...
Tror du, jeg ønskede, at min bror skulle dø?
Og at kronen skulle sættes på mit hoved? Det gjorde jeg ikke.
Men jeg indså, at så vel som en byrde
er det et privilegium at lede vort folk.
Wessex' krone er yderst vigtig.
Wessex og England er af største vigtighed. Det er hjertets længsler ikke.
Hun ville ikke gå i kloster frivilligt.
Medmindre hun elsker Gud og fædreland højere end dig.
Du skal troloves. Når tiden er inde, skal du giftes med Aelflaed.
Fader Pyrlig, min søn vil sværge nu.
Sankt Cuthberts tænder, eller noget mildere?
Tænderne er passende.
-Og mine børn? -De vil blive passet.
-Men ikke af deres mor. -Naturligvis ikke. Hun tilhører Gud nu.
Børnene vil trives, men først er der en handel og et slag, der skal vindes.
Ellers bliver børnene slaver og deres mor en vikings hore.
Kronen er af den største vigtighed. Forstår du det?
Ja.
Vi rider langsomt og hviler ofte?
For at bevare styrken. Kampen begynder ikke uden os.
Sandt.
Jeg vil gerne spørge ganske fortroligt...
-Bliver det fortroligt? -Ja. Tal frit.
Er Ragnar den rette til at føre an?
-Uhtred foreslog ham, men han er væk. -Han forrådte os.
Er din fætter så den rette til at føre an?
Cnut, jeg talte ven til ven. Det var bare spekulation.
Jeg ved ikke, hvad det betyder, men Ragnar er en god mand.
Hans far var en bedre mand. Ragnars mål i livet har været at hævne ham.
-Det gjorde han ved at dræbe Kjartan. -Ja. Derfor har han intet mål længere.
Jeg har svært ved at være uenig med dig.
Ragnar er træt. Men han vil dræbe dig.
Han bebrejder dig, at han mistede Uhtred.
-Jeg åbnede blot hans øjne. -Og han vil lukke dine.
Jeg kan lide dig, Aethelwold, men Ragnar dræber dig. Snart.
I kongens navn konfiskerer jeg disse børn.
De tilhører kirken og vil vie deres liv til at tjene Gud.
-Er du Ecgwynn? -Ja.
Du skal til Wintanceaster.
-Han vil spørge til sin datter. -Sig, at Aethelflaed har det godt.
Hvis en danehær nærmer sig, er der kun ét at gøre.
-At slutte os til Alfred? -Og bevare Mercia.
Så kæmper vi, Aldhelm.
Med lidt held vil de rette folk dø.
De er glubende sultne hele tiden.
De spiser vort vinterforråd og bøvser det ud i luften.
Værsgo.
Sådan. Det skal nok fede jer godt op.
Godt.
Godmorgen, nonne.
-Jeg er abbedisse. -Jeg er ligeglad.
Vi venter på Aethelflaed!
Ind i salen. Alle sammen, hurtigt!
Sådan.
-Hvad sker der? -Daner. Udenfor. De dræbte en mand.
-Hvor mange? -Mange.
-Hvorfor bryder de ikke ind? -De ved måske ikke, at vi er her.
De bad om lady Aethelflaed.
-De ved her er nogen. -Der er to gidsler.
Vi venter herinde. Abbedisse, du taler med dem.
-Nej. Det vil jeg ikke. -Det er du nødt til.
-Har jeg ikke sagt, jeg ikke kan lide dig? -Jo. Benægt, at Aethelflaed er her.
-Skal vi så gemme os? -Vi udnytter det.
Deres gidsler er så godt som døde. Du kan ikke redde dem.
-Vi må redde dine nonner og mine mænd. -Og Aethelflaed.
-Jeg gør det. -Nej.
Det er mit hus. Det er mit ansvar.
Jeg gør det.
Det er Haesten med højst 40 mænd. Så vidt jeg kan se.
-Lad os kæmpe. -Vent.
Hvad vil I?
Vi har mad og øl, som I kan få.
Vi har intet sølv.
Hvis det er os, I vil have, vore liv, så spørger jeg: Hvorfor?
Aethelflaed.
Aethelflaed, Aethelflaed, Aethelflaed.
Hvor mange gange skal jeg sige det dumme navn?
Jeg vil have Aethelflaed!
Giv mig hende, eller denne mand dør.
Der er ingen Aethelflaed her.
Benægt det én gang til, og en tredje mand dør.
Og jeg brænder dit kloster ned med alle derinde.
Lad ham gå, og tag mig i stedet.
Eller er jeg for stærk?
Hvorfor må du opføre dig sådan? Hvorfor slagte mænd uden grund?
-Dagfinn. -Aethelflaed.
Hvorfor skal der flyde blod? Det er ugudeligt.
Du er djævlens inkarnation, intet mere.
Jeg kan kun prøve at sørge for, at han skal få dig.
Kunne du ikke bare have taget øksen fra hende?
-Nu? -Vi gør intet. Endnu.
Aethelflaed! Nok mænd og kvinder er døde for at redde din magre røv.
Ved Beamfleot og nu her.
Gav Erik ikke sit liv for dig? Hvor mange flere skal gøre det samme?
Kom frem!
Der er mange heste. Hvorfor har hendes mænd ikke vist sig?
Fordi de ligesom de mænd, vi dræbte, har travlt med at proppe sig.
Aethelflaed! Hun er her.
-Uhtred! Hvorfor er han ikke i norden? -Fordi han er her!
Vi spærrer alle indgange, men ikke hoveddøren. Og så venter vi.
-Vi er fanget. -Vi er i live. Og de er 12-13 færre.
Men vi er fanget under et tag af træ.
Hvad foreslår I? At overgive Jer?
Ja. Haesten har ret. Hvorfor skal jeg leve, når så mange dør?
Haesten har aldrig talt sandt i sit liv.
Sig ikke det igen. Ellers er de døde uden grund.
Dine mænd er nået til floden Ouse.
-Det var beskeden. -Det er godt nyt.
-Vi sætter farten op i morgen. -Hvorfor bruge vore kræfter op?
Det første slag er altid i tankerne.
Når Alfreds spejdere ser os, skal vi være sammen med Blodhårs mænd.
Vi skal være en sværm. Én hær.
-Så sætter vi farten op. -Hvad med Haesten?
Jeg forventer, at han holder ord og angriber fra øst.
Men først når vi ser fjenden og slagmarken, diskuterer vi taktik.
Skal du så sæd, fætter?
-Jeg skal i seng. -Alene?
Ragnar.
Nu igen?
Ja.
Det bliver sidste gang.
-Én søn mere. Jeg sværger. -Ellers tager jeg din pik.
Det sværger jeg.
-Aethelwold, min ven. Hvordan går det? -Jeg er stadig i live, så det er godt.
Jeg har tænkt på, hvad du sagde. Om Ragnar og hvorvidt han vil dræbe mig.
-Snart. -Ja, tak for påmindelsen.
Måske...
...bør jeg dræbe ham først?
Er det en plan?
I det mindste griner du ikke.
Hvordan? Hvordan ville du dræbe ham?
Når han sover.
-Hvornår? -Snart.
Før han dræber mig.
-I aften. -I aften?
-Det ved jeg ikke. -Det bør være i nat.
I morgen sætter vi farten op og tænker på slaget.
I morgen bliver Ragnar en anden.
Når det er gjort, vil jeg beskytte dig, min ven.
Godt. I aften bliver det.
-Øllet er godt. -Ja, det er det.
Skål for skaberne af god øl. Gud velsigne dem.
Må guderne velsigne dem. Ham.
Alle døre er spærret udefra, undtagen den.
-Tænder de ild? -Nej. De vil have dig i live.
-Vi bør åbne døren og kæmpe. -Og dø?
Osferth, åbn døren, når jeg siger til. Vi danner en skjoldmur og forhandler.
-Forhandle? -Haesten vil have sit bytte. Til døren.
Hvis du virkelig tilhører mig, vil du gøre, hvad jeg beder dig om.
Til gengæld vil jeg ikke svigte dig. Jeg vil hente dig.
-Vælger du hende frem for mig? -Jeg vil ikke svigte dig.
Jeg vil ligge med dig.
Forbandelsen består indtil da. Dit liv vil visne, indtil du finder mig.
Jeg skal nok finde dig. Gør skjoldmuren klar!
Der foregår noget.
Alle mand parat! Hvert et sværd!
Luk døren op.
Kom så!
Der er lidt over 30 af dem.
-Kæmp, Haesten, og mist mange mænd. -Jeg har mange mænd.
Men du har kun ét liv, og det tager jeg.
Fremad!
Dagfinn. Rolig.
Jeg går ikke uden hende.
Jeg mister mænd, men du mister alt, og kællingen bliver stadig min.
Så tag hende. For det bliver du nødt til.
Eller vi kan handle. Du kan få en anden kvinde.
-Hvilken kvinde skulle det være? -Skade. Sandsigersken.
Finan.
Hun er din. Til gengæld rider I væk og vender ikke tilbage.
-Hun tilhører Blodhår. -Jeg tilhører den mand, jeg vælger.
En mand, der vil lede. Erobre. Sådan en mand er Blodhår ikke.
Hun har set Alfred dø i kamp.
Hendes mand vil nyde godt af den død.
-Er det sandt? -Det er sandt.
Må jeg komme nærmere?
Du kan ikke forhandle med den feje skid.
Det er tæt nok.
Hvis der bliver en aftale, vil jeg ikke afleveres som en hore. Jeg går selv.
Skulle en af jer bryde jeres ord, vil I lide resten af livet. Det sværger jeg.
Har vi en aftale? Skade i stedet for Aethelflaed?
-Aftale. Sandsigersken er min. -Træd tilbage, så kommer hun.
Og så forsvinder I.
Du er atter forbandet. Du vil sygne hen.
Gå. Lad hende komme igennem.
Det betyder ikke, at prinsessen er tilgivet.
-Hun er blot i sikkerhed indtil videre. -Forsvind.
Dit liv er ikke dit eget.
-Herre. -Aethelhelm. Tak, fordi du er kommet.
Det er passende, at vi mødes over en bøn.
Min herre, det er en ære at blive inviteret. Det må være Edward?
Jeg er også glad for at se dig.
Jeg ser frem til at møde Aelflaed på et passende tidspunkt.
-Charmerende. -Jeg vil straks betro mig til dig.
En krig er forestående. Dit land er truet.
Daner marcherer fra nord mod syd.
Lad os bede for styrken til at besejre dem igen.
Kom.
Jeg går i seng.
Godnat.
Tekster af: Hanne Arnold