EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Jeg er Uhtred, sønn av Uhtred.
Jeg er dane for livet.
Jeg har stjålet seeren Skade fra den danske krigeren jarl Sigurd.
Hun er min. Jeg nøler ikke med å drepe deg.
Kong Alfred vil beskytte sin arv, men sønnen, Edward, vil ikke giftes bort.
-Jeg er gift med Ecgwynn. -Din "kone" blir tatt hånd om.
Datteren, ladyen av Mercia, søker tilflukt i et kloster.
Jeg har ikke glemt hva hun gjorde.
Jeg glemmer aldri.
Jeg reddet henne en gang. Nå trenger hun meg igjen.
Danene har dannet en hær under min bror, Ragnar.
De skal angripe Wessex, og jeg har fått et umulig valg.
-Er du med oss? -Jeg er tilkalt.
Du er horen til Alfreds krone.
Han får ikke Skade. Hun er min.
Ja, Blodhår. Dere kan kjempe om heksa...til døden.
Greit. Vi kjemper.
Skjebnen bestemmer.
BASERT PÅ BØKENE TIL BERNARD CORNWELL
Kom igjen! Sånn ja!
Drep ham, Blodhår!
Drep ham!
Gjør det!
Drep ham!
Ta ham, lord!
-Opp med deg, danedreper. -Drittsekker!
Ta skjoldet hans!
Kom igjen! Ta ham!
Er det sånn du vil ha det...
Fornøyd, Ragnar? Er dette en rettferdig kamp?
Det er en kamp.
Han fortjener det. Drep ham!
Drep ham!
-Drep ham! -Kom igjen!
-Kutt av beina hans! -Drep ham!
Uhtred! Her!
Skulderen!
Ja! Drep ham!
Ja, lord! Drep ham!
Hva i helvete?
-Kampen er over. -Nei, ikke før han er død.
-Den er over. -Jeg krever min kvinne.
Jeg vil ikke miste noen før den ekte kampen.
-Det var til døden. -Så kjemp mot meg, sakser.
-Drep ham, Ragnar. Bli ferdig. -Det er over. Ta det som er ditt.
-Ta heksa. -Hun er min.
Vi treffes igjen på slagmarken. Jeg dreper deg.
Dra mens du fortsatt lever. Alfred må tørkes bak.
Nyt premien.
Nå rir du med meg.
Skade? Han må forbli forbannet. Det er din plikt!
Han har nedkjempet deg to ganger. Jeg tilhører Uhtred nå.
Aldri! Jeg smakte ditt blod. Det du ser, er mitt.
Ikke la ham dra, Ragnar.
Jeg mente ikke å bomme. Neste gang treffer jeg.
Åpne portene.
Vi blir kvitt dem.
Jarl Ragnar! Lord Cnut! Hvorfor har vi latt Uhtred dra?
Han er Alfreds beste kriger.
-Hva skal vi gjøre? -Drepe ham.
Drep alle. Unntatt søsteren din, da.
Danedreperen Uhtred må ikke få dra til Wessex og drepe flere daner.
Hva er du verdt? Du forårsaket dette.
Hvorfor skal du leve?
-Jeg er grunnen til at vi er samlet her. -Han kan helle gift i saksernes ører.
Akkurat.
Ragnar!
Du heller gift i alles ører! Du møkker til alt som er rundt deg!
Du er sint på Uhtred. Han skapte splittelsen.
Ignorer den slu dritten. Husk på oppgaven som venter.
-Fetter... Nå er du lederen. -Jeg er sulten på blod og kamp!
Ingenting er endret. Vi mistet bare en håndfull menn.
Ingenting er endret.
Vi drar så snart vi er klare.
Opp med deg.
Han overrasket meg. Ellers hadde jeg kjempet imot.
Du hadde rett.
Han skulle aldri fått dra. Det var svakt av min fetter.
Uhtred?
Her må vi forlate deg.
Et skip venter i Eoferwic. Alfred er nok utålmodig.
-Alfred vet akkurat hvor dere er. -Det er nok sant.
-Ikke bli drept til Aethelflaed er trygg. -Det hadde vært uheldig.
Ja. Og reisen min ville vært bortkastet.
Aethelflaed er viktig for kongen.
Når hun er trygg, hva da?
Skjebnen bestemmer.
Uhtred? Du er min bror og vil alltid være det.
WINCHESTER, KONGERIKET WESSEX
Haesten.
Kun du får komme inn.
Legg fra deg våpnene.
-Jarl Haesten. -Lord konge.
-Du har reist langt. -Det var nødvendig.
Er din kone med? Jeg vil snakke om tro.
-Dessverre ikke, lady. -Synd.
Øl, lord?
Jeg kjenner deg.
-Du er krigerpresten. -Bare en prest.
Fader Pyrlig.
-Du har vært i nord, Haesten. -Ja, lord. I Dunholm.
Jeg dro dit med Blodhår, som ble værende hos Ragnar,
sammen med Uhtred og Aethelwold.
Er Aethelwold der?
Ja.
Han sprer nok rykter.
-De danner en hær, antar jeg? -Ja.
Planen er å angripe før vinteren.
De drar fra nord mot sør som en samlet hær.
Hæren vil vokse på strekningen.
-De tiltrekker seg krigere. -Det er sant.
Hvis jeg skulle gi deg et råd, lord,
ville jeg foreslå å møte dem.
Takk, Haesten.
Din lojalitet vil belønnes.
Takk, lord. Lady.
Jeg visste at Aethelwold var skamløs...
...men jeg trodde ikke at han ville vende seg mot faren og hjemlandet.
Og kongen.
Det må straffes med døden.
Ja.
Alfred blir opptatt med å tenke på kamp.
Ladyen av Mercia må bli funnet.
-Fader Pyrlig? -Lord.
Skriv og lever et brev til min svigersønn, Aethelred.
Nevn advarselen om en hær fra nord og si at vi skal angripe den sammen
på Mercias mest fordelaktige sted.
-Når, lord? -Umiddelbart. Det kan ikke vente.
Vi angriper dem og nedkjemper dem.
I Guds navn og det kommende England.
Ja, lord.
Kongen snakker og handler med myndighet, som alltid.
Kongen frykter at styrken forlater ham snart.
Aldri. Gud er stor.
Det er Alfred også. Slik skal du bli husket.
Tiden er inne.
Vi kommer ikke med andre kunngjøringer enn at alt er mulig.
Jeg sier ikke mer enn at det er på tide å endre riket for alltid!
Vi begynner en historie som vil bli fortalt av de levende
og dem i Valhall for alltid.
Det blir vår sang og vår historie.
Nå begynner den.
Vi drar.
WINCHCOMBE, KONGERIKET MERCIA
Ladyen spør om dere er mette.
Jeg sa ja, for nonnene har lagd mat i hele dag.
Hva med litt mer øl for kvelden?
Godric, du har et oppdrag. Du må holde deg våken.
Abbedisse?
Hvor sterk må en kvinne være for å leve slik hele livet?
-Sterk? -Ja.
For å nekte seg et liv utenfor murene.
Vi ønsker å leve slik. Og tjene Gud.
Jeg angrer ikke på en eneste av mine dager her.
Abbedisse! Det er menn på kjøkkenet. Daner.
Steng dørene! Flytt bordet inntil.
-Hvorfor har ikke vaktene gjort noe? -Det vil de når de får vite om faren.
-Vi bør varsle dem. -Nei. Er det tyver, drar de.
Hysj.
Dette er Guds hus! Dra øyeblikkelig.
Hvis ikke, og dere er kristne, vil han sende dere til helvete!
Abbedisse? De er daner.
Er dere hedninger, vil han straffe dere!
Hva om jeg er døpt kristen, men dane i hjertet?
-Uhtred. -Kjenner du ham?
Ja. Det gjør jeg.
-Vaktene dine er ikke det, lady. -Hva da?
-De er ikke vakter. Sverdene er til pynt. -De er gode menn.
-De er nok lojale, men ikke vakter. -De er knapt menn.
Jeg liker ikke deg, unge mann. Du har høye tanker om deg selv.
Jeg er hedning, gudløs og Alfreds fiende.
Men jeg holder deg i live.
-Hvem ønsker meg død? -Mange, vil jeg tro.
Uhtred mener at riket er i endring.
Menn er grådige. Vi må være på vakt.
Kanskje.
Jeg vet når jeg hører halvsannheter.
Jeg liker ham ikke.
Og iallfall ikke henne.
Samme her, kjerring.
Hun minner meg om min mor, og hun tok heller aldri feil.
Cnut!
Ja, Ragnar?
Send menn i forveien i morgen. De må speide etter Alfreds hær.
Så snart?
Han er ikke dum. Han venter ikke til vi kommer.
Han vil velge hvor slaget står. Det kan vi ikke tillate.
Alle sender en mann. Du, jeg og Blodhår.
Ja, lord.
-Hvem snakker med Blodhår? -Du.
Ragnar er utro.
Han pløyer jord til å så et nytt frø i.
-Vis respekt om du vil sitte her. -Jeg har respekt.
Men jeg vil ikke sitte, Brida. Jeg vil ligge med deg.
Gå mens du har tungen i behold.
Jeg liker at du er stolt, sterk og lojal. Nå går jeg.
Blodhår. Et par ord, lord Sigurd.
Ragnar vil at vi skal sende en spion.
-Det er rimelig. -Ja.
Det var ikke rimelig å la kampen med Uhtred fortsette. Det var en fornærmelse.
Skade er din.
-Ragnar er din fetter. -Dette er krig.
Ville jeg latt min søster føre mine menn?
Spionene bør også være budbringere. De bør bringe bud om våre hensikter.
Menn vil slutte seg til oss. Gode menn.
Vi bør spleise hærene våre.
Er du enig?
Jeg er ikke uenig.
I så fall...
Det er nok.
Jeg håpet at du kom.
Du vet vel at jeg befridde deg fra ditt ord?
-Beocca sa det. -Likevel kom du.
Jeg er lei for Giselas død.
Din far lot henne bli kalt en hore.
-Beklager. -Det er ikke din skyld.
Kvinnen er fortsatt med deg. Skade.
Hun er min forbannelse og mitt problem.
-Er hun ikke lenger fanget? -Hun drar ikke.
Du bærer på mye smerte.
Ikke stol på en som ikke fortjener det. Uansett hvor vakker hun er.
Snakker du fortsatt om Skade?
Det angår ikke meg, men ligger du med henne?
Nei.
Hun er mørk.
Jeg er opptatt av din trygghet. Du må tilbake til Wessex og din far.
-Min plass er hos Mercia nå. -Du må.
-Aethelred får vite at du er nær. -Den ekte faren er danene.
De skal angripe med en stor hær.
Haesten er med dem. Han har ikke glemt deg.
Jeg kan ikke alltid beskytte deg.
Jeg kjemper ikke mot danene. Alfred må beskytte deg.
Du er her, og det er jeg glad for.
Jeg drar snart hjem og møter min mann og danene.
Jeg skal kjempe.
Det må jeg.
-Som min far. Han skal også marsjere. -Aethelflaed...
Unnskyld meg. Jeg lovte abbedissen å be med henne.
Det er mye å be for.
Det bør ikke være noen tvil, lord.
Når du har hjulpet prinsessen, må du tilbake til dine egne: danene.
-Vil de ha meg? -De trenger deg, Uhtred Ragnarson.
Om det er deg, må du tilbake og lede dem.
Du trenger seeren Skade til å hjelpe deg.
Jeg vil ikke lede dem.
Jeg har tatt et valg, Uhtred. Det må du også.
Ta livet ditt tilbake igjen.
Vender du meg ryggen, blir du og dine kjære plagd til evig tid.
Lord Aethelhelm er kommet.
-Et godt valg. -Ja.
Han har med seg mange.
Han liker å bruse med fjærene, men jeg trenger både pengene og mennene hans.
Et godt valg.
Han må ikke se meg syk.
Lord.
På vegne av kongeparet ønsker jeg deg velkommen. Kongen er hos Edward.
Jeg husker ikke hva du heter.
Fader Beocca. En av kongens rådgivere.
-Får jeg rom på slottet? -Nei, lord.
Du får de beste rommene på vertshuset.
-En ølstue? -Ja, lord.
Hvis min datter var med, skulle hun også sove
-i en ølstue? -Hun er ikke det.
-Slottet repareres. -Romerske murer trengte sjelden det.
Si til Alfred at jeg vil bo på slottet. Jeg kan finne en ølstue på egen hånd.
-Du kan gå. -Ja, lord.
-Bli kvalt av østersene. -Hva?
Østersene, lord. De er herlige.
Vi marsjerer om én uke, kanskje mindre. Da vil jeg ha denne saken ute av verden.
Hva sier du, Edward?
Jeg har henvendt meg til Gud.
Det var foran Gud jeg bedyret min kjærlighet.
-Så jeg er allerede gift. -Da får du skille deg.
Du mangler motet til å gjøre det.
-Å forbli gift er ærverdig. -Ti stille, Edward.
Biskop Erkenwald?
Jenta har valgt å gå i kloster.
-Nei. Det ville hun aldri. -Hun har hengitt seg til Gud.
-Det er løgn! -Derfor er det såkalte ekteskapet ugyldig.
-Jeg vil snakke med henne. -Ditt ønske er ikke viktig.
Din makes far har rikdom og menn.
-Gjør din plikt. -Jeg ønsker ikke det.
Ønsket jeg at min bror skulle dø i kamp?
Og at jeg skulle overta kronen?
Slett ikke.
Men jeg innså at denne byrden
også var et privilegium. Å lede folket.
Kronen av Wessex er viktig.
Wessex og England er viktige. Følelser er ikke det.
Hun ville aldri gått i kloster frivillig.
Med mindre hun bryr seg mer om Gud og landet enn kongens sønn?
Du skal bli forlovet.
Og snart gifter du deg med Aelflaed.
Relikviene, fader. Sønnen min skal sverge.
-St. Cuthberts tenner eller noe finere? -Tennene er passende, fader.
-Hva med barna mine? -De blir tatt vare på.
-Men ikke av moren. -Klart ikke. Hun tilhører Gud.
Barna får det bra.
Først må vi gjøre en avtale og vinne en kamp.
Hvis vi taper, blir barna slaver og moren vikingenes hore.
Kronen er viktig.
Skjønner du?
Ja.
Vi rir sakte og hviler ofte.
For å forbli sterke. Kampen begynner ikke uten oss.
Det er sant.
Jeg vil spørre deg om noe i fullt alvor og fortrolighet.
-Har jeg din fortrolighet? -Klart det. Snakk i vei.
Da spør jeg: Er Ragnar rett mann til å føre hæren?
Uhtred foreslo ham, men han er borte.
-Uhtred forrådte oss. -Akkurat.
Så er fetteren din rett mann til å føre hæren?
Cnut, det var bare vennskapelig snakk. Jeg fremsatte kun en hypotese.
Det vet jeg ikke hva betyr, men jeg sier dette i fortrolighet:
Ragnar er en god mann. Faren var en bedre mann.
-Ragnars mål i livet var å hevne ham. -Det gjorde han ved å drepe Kjartan.
Det gjorde han, ja. Så nå har han ikke lenger noe mål.
Det er vanskelig å være uenig med deg, Aethelwold.
Ragnar er ferdig. Men han vil drepe deg.
-Hvorfor? -Han klandrer deg for Uhtred.
-Jeg åpnet bare øynene hans. -Og han vil lukke dine.
Jeg liker deg, Aethelwold, men Ragnar vil drepe deg. Snart.
I Alfred, kongen av Wessex, sitt navn tar jeg disse barna.
De blir kirkens eiendom og skal vie livet til å tilbe Gud.
-Er du Ecgwynn? -Det er hun.
-Ja. -Du skal til Winchester.
-Han spør om sin elskede datter. -Si at Aethelflaed har det bra.
Hvis det kommer en danehær, fins det bare én utvei.
-Å slutte seg til Alfred. -Ja, og beskytte Mercia.
Da kjemper vi, Aldhelm.
Forhåpentlig dør de rette.
De er permanent skrubbsultne.
De spiser opp vinterlageret vårt og raper i vilden sky.
Greit...
Hei på dere.
Vær så god. Nå blir dere fine og fete.
Flinke jenter.
God morgen, nonne!
-Jeg er en abbedisse. -Jeg bryr meg ikke.
Vi venter...på Aethelflaed!
Til hallen. Fort dere!
-Hva er det? -Abbedisse?
Danene står utenfor.
De drepte en mann.
-Hvor mange? -Jeg talte ikke, men mange.
Hvorfor stormer de ikke inn?
-Vent. De vet kanskje ikke at vi er her. -De spurte etter lady Aethelflaed.
-De vet at noen er her. -De har to andre gisler.
Vi venter her i stillhet. Abbedisse? Gå ut og snakk med dem.
-Nei, det vil jeg ikke. -Jo, det må du.
-Jeg liker deg ikke, sa jeg. -Jeg vet.
Si at dere er ubeskyttet, og at Aethelflaed ikke er her.
-Skal vi gjemme oss? -Vi snur det til vår fordel.
Gislene er allerede døde. Du kan ikke redde dem.
Nå må vi redde nonnene og mine menn.
-Og Aethelflaed. -Abbedisse?
-Jeg gjør det. -Nei.
Nei. Det er mitt hus og mitt ansvar.
Jeg gjør det.
Det er Haesten og 40 menn, så vidt jeg kan se.
-Vi tar dem. -Nei, vent.
Hva vil du?
Vi har mat og øl. Ta for dere.
Men vi har ikke sølv.
Hvis du vil drepe oss, spør jeg deg: Hvorfor?
Aethelflaed.
Aethelflaed, Aethelflaed, Aethelflaed.
Hvor mange ganger må jeg si det dumme navnet?
Jeg vil ha Aethelflaed!
Gi meg henne, ellers dør han.
Nei!
Det er ingen Aethelflaed her.
Nekter du igjen, dør en tredje.
Så brenner jeg ned klosteret med alle inni.
Slipp ham og ta meg i stedet.
Eller er jeg for sterk?
Hvorfor gjør du slik? Hvorfor dreper du uten grunn?
Dagfinn.
Aethelflaed.
Hvorfor må dere drepe? Det er hedensk! Ugudelig!
Du er ingen annen enn djevelen i egen person!
Alt jeg kan gjøre, er å forsikre meg om at han tar deg.
Kunne du ikke bare tatt øksa fra henne?
-Nå, lord? -Ikke gjør noe ennå.
Aethelflaed!
Nok menn og kvinner har dødd for å redde den skrinne ræva di.
Ved Beamfleot og nå her.
Ga ikke lord Erik sitt liv for deg?
Hvor mange flere må dø?
Vis deg!
Stallen er full av hester. Hvor blir det av de andre mennene?
Som dem vi nettopp drepte, er de opptatt med å drite i buksene.
Aethelflaed!
Hun er her.
Haesten!
-Det var Uhtred! -Jeg så det.
-Hvorfor er han ikke i nord? -Fordi han er her!
Vi stenger alle innganger unntatt portene.
Så venter vi!
Vi er fanget.
Vi er i live. De har 12-13 færre menn.
Men vi er fanget under et tretak.
Hva foreslår du, lady? At du overgir deg?
Ja. Haesten har rett. Hvorfor skal jeg leve når andre har dødd?
Haesten har aldri hatt rett i sitt liv.
Ikke si sånt igjen. Da har de dødd uten grunn.
Dine menn er visst ved elven Ouse?
-Slik lød beskjeden. -Gode nyheter.
Vi drar tidlig og setter opp farten.
Hvorfor slite oss ut?
Den første kampen skjer i hodet.
Når Alfreds spioner ser oss, vil jeg ri med Blodhårs menn.
Vi skal være en sverm. Én hær.
Da drar vi tidlig og setter opp farten.
Hva med Haesten?
Jeg forventer at han holder ord og beskytter oss mot øst.
Men først når vi ser fiende og slagmark, kan vi diskutere hvordan vi skal slåss.
Skal du så et nytt frø, fetter?
-Jeg skal til sengs, Cnut. -Alene?
Ragnar?
Igjen?
Ja.
Det blir siste gang. Jeg lover.
Én sønn til. Jeg sverger.
Ellers mister du pikken.
Jeg sverger.
Aethelwold, min venn.
-Hvordan går det? -Fortsatt i live. Det er bra.
Jeg har tenkt på det du sa.
Om at Ragnar skal drepe meg.
-Snart. -Ja, takk for påminnelsen.
Jeg tenkte at kanskje...
...jeg burde drepe ham først?
Er det en god plan?
Du ler iallfall ikke av det.
Hvordan?
-Hvordan drepe ham? -Mens han sover, så klart.
-Når? -Snart.
Før han dreper meg.
-I kveld? -I kveld?
-Jeg vet ikke. -Gjør det i kveld.
I morgen setter vi opp farten og tenker på kampen.
I morgen blir Ragnar en ny mann.
Når det er gjort...
...har du min beskyttelse, venn.
Greit.
I kveld.
Ølet er godt. Veldig godt.
Skål for ølmakerne!
Gud bevare dem.
Gudene bevare dem. Ham.
Alle dørene er stengt, unntatt porten.
-Skal de tenne på? -Ikke ennå. Han vil ha deg i live.
Vi bør åpne dørene og kjempe.
-Og dø? -Vi kan like gjerne det.
Osferth? Åpne døren når jeg sier det. Vi danner skjoldmur, og så forhandler vi.
-Forhandle? -Haesten vil ha premien sin.
Til døren!
Hvis du tilhører meg...
...gjør du som jeg sier.
Til gjengjeld skal jeg ikke svikte deg. Jeg kommer etter.
-Velger du henne? -Jeg redder oss.
-Ved å gi meg bort? -Jeg svikter deg ikke.
Jeg ligger med deg.
Forbannelsen varer til da.
-Ditt liv skal visne til du finner meg. -Jeg finner deg.
Skjoldmur!
Lord? Det er noe som skjer.
Gjør dere klare. Trekk sverd!
Åpne døren.
Frem!
Det er om lag 30 stykker av jævlene.
Kjemper du, Haesten, mister du mange menn. Garantert!
Jeg har mange menn.
Men du har bare ett liv. Og det skal jeg ta.
Fremover.
Dagfinn! Slapp av.
Jeg drar ikke uten henne.
Jeg mister noen menn, men du mister alt. Og kjerringa vil fortsatt være min.
Så ta henne, for det er det du må gjøre.
Eller vi kan forhandle. Én kvinne mot en annen.
Jeg trenger ingen nonne.
-Hvem er kvinnen? -Skade. Seeren.
Finan.
Hun er din.
Mot at dere rir vekk og ikke kommer tilbake.
Hun er ikke din.
-Hun er Blodhårs. -Jeg tilhører den jeg vil.
En som har viljen til å føre og erobre.
Det har ikke Blodhår.
Hun har sett at Alfred dør i kamp.
Hennes mann vil nyte godt av det.
Er det sant?
Det er sant.
Kan jeg nærme meg?
Uhtred... Du kan ikke forhandle med den drittsekken.
Det holder, lord.
Hvis vi forhandler, vil jeg ikke leveres som en hore.
Jeg skal gå selv.
Hvis en av dere trekker seg, skal han plages livet ut.
Det sverger jeg.
Har vi en avtale? Skade istedenfor Aethelflaed?
-Avtale. Seeren er min. -Gå tilbake, så kommer hun.
-Så drar du. -Ja da.
Og du er forbannet igjen, Uhtred av Bebbanburg.
Du skal visne.
Gå.
Slipp henne forbi.
Dette betyr ikke at prinsessen er tilgitt.
-Hun er trygg foreløpig. Ikke mer. -Dra.
Ditt liv er ikke ditt, lord.
Lord.
Aethelhelm. Fint at du kunne komme.
Det passer at vi møtes ved bønnen.
Min konge. Det er en ære å bli spurt.
Og dette er altså Edward?
Lord. Jeg er også glad for at du kom til Winchester.
Jeg ser frem til å møte datteren din når du syns at det passer.
Sjarmerende.
Jeg skal betro meg til deg umiddelbart. Krigen kommer. Riket er under angrep.
En horde daner kommer fra nord.
La oss be for mot og styrke til å nedkjempe dem igjen.
Bli med.
Jeg går til køys.
God natt.
Tekst: Mats Gullikstad