EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Jeg er Uhtred, søn af Uhtred.
Kong Alfred svækkes daglig, og Wessex blottes for interne fjender.
-Er Aethelwold der? -De kommer nordfra som en samlet hær.
Også jeg ses nu som en trussel,
men jeg har svoret at beskytte Aethelflaed.
Deres mand vil dræbe Dem. Jeg tager af sted. De må gøre det samme.
Aethelred og Haesten vil hende til livs. Det har kostet mig dyrt at redde hende.
Skade i stedet for Aethelflaed.
Du er atter forbandet, Uhtred af Bebbanburg.
Ragnar vil sandsynligvis dræbe mig. Jeg må dræbe ham først.
Min bror har slået hånden af mig for forræderi, og med god grund.
Du er ikke min bror!
Jeg efterlod ham blandt æreløse mænd.
Skæbnen er alt.
Han er død!
-Alfred er død. Han er død! -Alfred er død.
Sakserniddingen er død! Han er død. Alfred er død.
-Er det sandt? Hvor ved De det fra? -Hele landet taler om det.
Alfred sked sin dyrebære sjæl ud!
Ragnar, Alfred er død! Sakserlorten er væk!
Ragnar?
Ragnar!
Tag den. Luk hånden om den. Tag den, Ragnar.
Tag den.
Tag den. Nej, nej! Ragnar, nej!
Nej!
-Han er død. Det er godt nyt. -Nej!
Ragnar!
Ragnar, nej!
Af sted!
Nej, Ragnar!
Hvem står bag?
-Hans hore? -Jeg spørger.
Ragnar Ragnarson, den eneste mand her, er død!
Hvem står bag? Kujoner! I er allesammen kujoner!
I måtte gøre det, mens han sov!
Det var hans kvinde. Hun havde kniven. Det var Ragnars sværd i hendes mave.
Hvorfor dræbe en, han ville besvangre? Hvorfor dræbte hun ham?
Måske gjorde du det?
Han pløjede en anden mark, så hun dræbte dem begge.
Blodhår, nej!
-Det her er ikke løsningen! -Han ville gøre jer rige!
-Beskytte jer! -Vi fortsætter.
-Intet er forandret. -Alt er forandret.
-I har ingen leder. -Jeg fører an sammen med Blodhår.
Vi begraver Ragnar og fortsætter.
Gør det. Og luk munden på hende.
Slip hende.
Jeg kendte ham ikke, men han var en god mand. En modig kriger.
EFTER ROMANERNE AF BERNARD CORNWELL
AETHELFLEADS BOLIG I MERCIA
Er du artig?
De taler til den, som om den forstår Dem.
Den forstår ikke mine ord, men den ved, at jeg er en, den kan stole på.
Når vi skal i kamp, vil den ikke tøve.
Gør De også sådan med Deres tropper? Vinder deres tillid?
-Det er ikke en leg eller en strategi. -Det er sådan, De er.
De er tillidsvækkende.
Jeg beder Dem kysse mig.
Og så?
Se, hvad et kys fører til.
-Hvis De helst er fri... -Jeg ville nyde det... og fortryde det.
Erik var en, De ikke kunne få. Det er jeg også.
-De skal ikke såres mere. -Hvem skulle vide det?
Skade ville vide besked.
Hun ville ødelægge alt, jeg holder af.
Hun skal findes.
Det er ikke muligt at få hende tilbage.
-Det skal jeg. -De kan ikke angribe Beamfleot.
De har brug for en hær mod Haestens hær.
Min far slutter sig til mercianerne.
Jeg slutter mig til dem med vagterne og Aethelred.
Det er mere sikkert der. God beslutning.
Jeg fortæller om Haestens mordforsøg.
Den dåd har gjort ham til Wessex' fjende.
Kom med. Min far tilgiver Dem. De kan lede angrebet på Beamfleot.
-Jeg vil ikke tilgives. -Brug hans hær!
Brug hans mænd og red Skade.
De kan gøre en ende på forbandelsen.
KONGERIGET WESSEX
Herre? Vi er klar til endnu et kapitel.
-Nyheden om min død har bredt sig hastigt. -I vil forskrække danerne.
I går ind i Mercia sammen med Aethelred og ser dem i øjnene.
I øjnene...
Ja.
-Steapa, når De er klar. -Javel, herre.
Afgang!
Wessex' mænd!
Afgang!
Gå.
Nogle tror, det er et tegn.
Ragnar døde uden sit sværd, så kampen er tabt.
Det er dine mænd nu.
Vis dem, at det ikke passer.
De må gerne vende om. De har ingen leder.
Vi kan føre an. Vi to.
-Først vælger du Blodhår, og nu mig? -Jeg vil ikke i seng med Blodhår.
Vi er allerede splittet. Uden Ragnar deler vi os i flere stammer.
Sørg i fred.
Vi er ved Ouse, én hær.
Du eller Blodhår dræbte Ragnar.
Brida, hans sidste nat var i en hores favn, og hun dræbte ham.
Hvem ved, hvad der foregik?
Ragnar fortjente ikke din kærlighed.
Vi har mistet en stor kriger.
En stor mand.
Det ved jeg, for Ragnar Ragnarson var min fætter.
Jeg er vred, for han fortjente en bedre død!
Dræbt halvnøgen, uden bukser og sværd!
Langt fra slagmarken. Den død frygter jeg mest.
Den død frygter vor store kriger Blodhår mest.
Men vi, der står her, er heldige. Guderne er med os.
Ja!
Vi har sværd i hånden, og slaget venter.
Der er land at tage, sølv at dele og saksere at dræbe!
Sammen er vi daner!
Sammen!
Osferth...
Hent Uhtred. Vi har en gæst. En kvinde.
-Hvordan ser man, at det er en kvinde? -Ved du ikke det?
Hent Uhtred.
Selvfølgelig er du hos din prinsesse.
-Er der sket noget? -Du forlod ham.
Ragnar?
Han ventede på dig i årevis, og efter få dage var du væk.
Du skulle have ladet kællingen dø.
-Hvor er han? -Han er død! Ragnar er død!
Han er ikke i Valhal,
men ligger under en dynge sten ved en sø nær Loidis.
Der var ingen ære i hans død.
Ingen.
Han tilbringer evigheden i Niflheims kulde
på grund af dig, Uhtred af Bebbanburg.
Du valgte hende.
Du valgte Alfred og forlod ham.
Nej, Sihtric.
Jeg burde dræbe dig, men du skal leve med tabet.
Han var din bror.
Uhtred, jeg...
-Min bror er død. -Åh gud...
Det er Skade og hendes forbandelse.
Den fortsætter.
Kan det ikke blot være livet? Alle lærer døden at kende.
Det er hende. Hun skal hentes.
Vi tager til Alfred og Aethelred.
-Gør vi? -Der trygler vi om en hær.
KONGERIGET EAST ANGLIA
Når Blodhårs folk er sejlet op ad Ouse,
går vi mod Mercia og sidenhen Wessex.
Han ønsker, at jeg sender Dem hen til ham... Blodhår.
Jeg vælger, hvem jeg sidder hos.
Ligger med.
Dræber.
De har kun taget kvinder. De giver sig ikke hen til Dem.
Frivilligt eller ej får jeg, hvad jeg vil have.
De kan tage min krop, men De får ikke min kraft.
Jeg har tusind mand. Det er magt nok.
Manden, jeg vælger, drager stor nytte af Alfreds død.
Men jeg skal give mig hen til ham.
Det skal fortjenes.
Måske skulle jeg bare bestige dig nu.
Vis Deres værd.
Over for en kvinde?
Så tillader jeg, at De kommer ind i mig, og min kraft er Deres.
Uhtred kommer, og hvis De skal tage hans plads, må De dræbe ham.
Så er jeg Deres.
KONGERIGET MERCIA
Ryttere.
Spyd til muren!
Ingen må passere frit.
Jeg burde dræbe Dem nu og her.
Prøv gerne, min ven. Jeg vil træffe kongen.
-De rider med fredløse. -Han er ikke fredløs i Mercia.
Vi vil tale med min far.
Hvad er det, du ikke kan sige til din mand?
Jeg vil tale om forræderi og forrædere.
Haesten angreb klostret ved Wincelcumb. Han ville dræbe mig.
Han påstår, han er Alfreds ven, men det er han ikke.
Lad den fredløse passere. Ingen våben.
Overhovedet.
Herre, vi står mod danerne ligesom Dem.
Der blev sagt "ingen våben", irer. Overhovedet ingen.
Det er godt at se Dem i god behold.
-Lord Aldhelm. -Jeg lader kongen vide, De er her.
-Min far må ikke mistænke min mand. -Lad os dræbe ham og få det overstået.
-Og starte krigen mellem Wessex og Mercia? -Jeg spøger. Vi gør det i morgen.
-Stands! Stop! -Jeg ved godt, hvad "stands" betyder.
Steapa, vi er tørstige og sultne.
De kan gå ind, men ikke de fredløse.
Så bliver jeg her blandt de fredløse.
-Som De vil. -Hvad, hvis jeg skal pisse?
-Så find pikken frem. -Hvad, hvis I tror, det er et våben?
-Vi ville sætte pris på mad og øl. -Det sørger jeg for.
Og Steapa? God mad. Kød. Og masser af øl.
En ting er, hvis Uhtred ikke er hos danerne.
Går han sammen med Alfred eller Edward, er det noget andet.
Hvad er der hændt, siden han skifter side?
-Han er bare Uhtred. -Hvem hentede ham sydpå? Min kone?
Hvordan, herre?
Hvorfor bad hun ham om hjælp? Hvad ved hun?
Tæller det, når danerne kommer, og vi ikke ved, hvor vi står?
Ja. Det er meget vigtigt!
Hun vidste, jeg udgjorde en fare. Hun flygtede og hentede Uhtred.
Sikkert med løfte om en plads i hendes seng. Hun vidste besked.
Skal vi finde ud af, hvad Uhtred vil hendes far?
Sørg for, at mine mænd står klar.
Hvis hun anklager mig, må vi være klar.
Javel, herre.
-Steapa. -Lord Sigebriht.
Et witan er næsten trådt sammen, og de fredløse skal foretræde.
-Næsten? -Det er næsten et witan.
Vi må undvære kongen.
Undskyld ventetiden i kulden. Det er din fars skyld.
Efter overvejelse vælger han ikke at deltage.
Jeg er her i kongens sted. Jeg taler for kongen.
-Vi skal tale med Alfred. -Edward er Alfred.
Ved denne lejlighed.
Vi vil alle gerne høre, hvad du vil sige.
-Tal. -Danerne nærmer sig.
Ja. Det er derfor, vi er samlet. Det er ikke et jagtselskab.
Haesten og hans hær er deres allierede.
Men det var Haesten, der fortalte kongen, at danerne kom.
Det lyder rigtigt.
Han fortalte også kongen,
at danehæren talte Dem, Uhtred Ragnarson.
-Nej, fader. -Det ser vi tydeligt.
Haesten red til Mercia for at dræbe mig.
-Uhtred reddede mig. -Gud være lovet.
Jeg er ikke helt med.
Hvordan kendte Uhtred til faren?
Hvordan fandt han dig så let?
-Interessant spørgsmål. -Det er irrelevant.
Uhtred smedede rænker med danen Haesten.
Du skulle reddes, så han fik adgang til godset her.
Nej.
-En spion? -En snigmorder?
Han reddede mig jo.
Ganske som forventet...
-Uhtred vovede liv og lemmer... -Det skulle du nok tro.
En sindrig plan, lord Aethelred, men hvorfor?
-Han står her blandt os. -Under bevogtning.
Så lad os høre sandheden.
Lad os høre, hvorfor Uhtred er her.
-Hvad vil De sige til mig? -Kan vi tale i enrum?
Det er et witan. Vi er ét folk. Det angår os allesammen.
Disse mænd er frænder og allierede.
Jeg reddede jeres datter. Haesten ville kidnappe hende.
Fejlede det, var hun død.
-I kalder ham jeres allierede? -Nej.
Jeg har lyttet til ham, men aldrig troet ham.
De er kun i live, fordi Aethelflaed er her.
Fortæl ikke, hvad De har gjort, men hvad De ønsker.
De ønsker altid noget.
Jeg ønsker tusind mand.
-Tusind mand, og I får Baemfleot. -Jeg har ikke brug for Baemfleot.
I får fred.
Jeg besejrer Haesten. Han kan ikke slå sig sammen med jarl Cnut og Blodhår.
-Glem ikke jarl Ragnar. -Min bror er død, herre.
Det tæller til jeres fordel.
Når Haesten er slået, og Ragnar er væk, har danerne ingen leder.
-For at undgå krig må I angribe Haesten. -Det synes fornuftigt, herre.
Skal jeg opdele min hær? Sende tusind mand østpå?
Det er en stor risiko, herre.
Haesten er forskanset.
Tusind mand dør let under belejringen. Hvad så?
-Vi bliver løbet over ende. -Vi udtænker en plan.
Hvorfor? Hvad får Uhtred ud af det?
Beskytter De Mercia? Wessex? Eller er der en anden årsag...
Hævn, herre.
-Søger De hævn? -Ja.
Han er en dåre og tror, vi er ligeså.
De ankom under fruens beskyttelse.
Den vil jeg ikke underminere. De kan frit drage væk, når De er klar.
De er stadig fredløs i Wessex.
Vil De bede med mig, fader Pyrlig?
Nej.
Edward vil tale med Uhtred.
-Om hvad? -Jeg vil indgyde ham håb, fader.
-Håb? -Halvt så mange mænd. Eller flere.
Men kun, hvis det giver fred til foråret.
Edward har brug for tid.
Min fars sygdom er som et mørke,
og jeg er endnu ikke klar til at oplyse det.
Med tidens fylde.
Et slag nu vil kun ende med et nederlag.
Men hvis vi kan svække danerne, som Uhtred foreslog...
Vi må høre hans plan.
Tilgiv mig.
Der er intet at tilgive. De er vis som en konge.
Skal jeg hente Uhtred? Så kan vi lytte sammen.
-Han lægger gode planer. -Ja.
-Henter De ham nu? -Ja, herre.
Jeg bør tale med ham i enrum. Hvor?
De bør måske mødes helt åbent, så det ikke ser fordækt ud.
Hvert åndedrag, hun tager, er en hån.
Der er andet at se til, herre.
Du forsvarer hende fortsat. Aldhelm. Det går ikke min næse forbi.
Mit fokus er Mercia og Aethelred som altid.
Hvad nu?
Hvem tror Edward, han er?
Jeg vil sidde hos min søster en stund. Min søster, den fredløse.
-Du vokser konstant, Edward. -Hans visdom øges.
-Langsomt, men ja, det håber jeg. -Undskyld mig.
Det gør mig ondt at høre om Ragnars død. Han var en hedning, men en god mand.
Amen.
Han ville ikke takke Dem for Deres bøn, fader.
Og dog beder jeg for ham. Jeg beder også for dig.
Til trods for din stædighed.
Og mig, fader?
-Du tilhører allerede djævelen. -Det har De nok ret i.
Skal vi komme i gang, fader Beocca? Vi må skynde os tilbage.
Ja. Edward er kommet for at tale med jer.
For et syns skyld bør I foregive, at I er helt uinteresserede.
Hvor mange mænd har Haesten?
Måske op til tusind.
-Og en fæstning. -Beamfleot.
Hvorfor tror De, De kan slå ham? Det virker umuligt.
En belejring kræver 3000 mand, og mange ville dø.
Jeg udnytter hans had mod mig. Vi lader en lille styrke angribe, og trækker os så.
Haesten kan ikke modstå chancen for at dræbe mig.
På en åben slagmark har vi en chance.
-Mænd vil stadig dø. -Sådan er krig.
Mænd vil dø i Beamfleot eller her, men som jeg fortalte kongen,
forhindrer det krig.
Det stemmer. Nederlag virker afskrækkende på krigere.
Planen er god, men Uhtred har brug for en hær.
Djævelen skal ikke få mig for let.
Der er tæt skov rundt om Beamfleot.
Et godt sted at skjule en hær.
Man kunne skjule 500 mand eller mere.
Dem skal De få.
-Kan De indfri det løfte? -Ja, så sandt jeg bliver konge.
-Edward, er du sikker? -Planlæg angrebet, og jeg kommer.
De skal få Deres mænd. Lok Haesten ud.
Vor hær venter i skjul i skoven.
De har mit ord. Det sværger jeg.
Åbn porten.
-Kongen skal godkende planen. -Jeg taler med ham.
Vent ikke for længe.
Siger han nej, skal du kunne spørge igen.
-Og trygle? -Om nødvendigt.
Det var koldt, så jeg tændte op. Jeg håber, det er i orden.
Vi har tyende til den slags.
Kom. Sid ned.
Jeg er ikke sulten.
-Hvornår tager du til Wincelcumb? -Jeg skal ingen vegne.
Mine mænd tager med Uhtred, og jeg bliver her og drager i krig med min mand.
Tillad mig at bemærke, at du hverken virkede bekymret
eller overrasket over, at Haesten ville dræbe din kone.
-Stiller den reaktion dig tilfreds? -Ja. Mange tak.
Jeg forsikrer dig om, at jeg ikke helmer, før jeg finder ud af, hvad der skete.
De ansvarlige skal bøde med livet.
Haesten er direkte ansvarlig.
-Hvorfor straffer du ham ikke? -Jeg har pligter her.
-Min far vil nok også søge gengældelse. -Hvis han lever så længe.
Det beder jeg til.
Nu er jeg alligevel sulten.
Jeg skød selv haren.
Men der er mere, du fryder dig over.
Ja. Alfred er død. Og jeg sidder her med en skønhed.
Jeg er en andens.
-Han kommer. -Forhåbentlig snart.
Og ligesom haren skal han falde for mine pile.
Og så vil han søge hævn for mig.
-Hvem bevidnede ellers dette løfte? -Det afgørende er, at jeg gav mit ord.
Jeg, lady Aethelflaed, Finan,
drengen Sihtric og Osferth var der. Andre kan have hørt det.
Det er en god plan.
-Jeg gav mit ord. -Du gav, hvad du ikke kunne give!
-Far. -Ti.
Fader Beocca, fortæl Uhtred, at Edward trækker sin støtte.
Nej.
-Uhtred er væk. -Så send besked!
Herre, Haesten er vor fjende. Et angreb er fordelagtigt.
-Send besked. -Jeg trygler jer, hør på mig!
Hvis Haesten slutter sig til Cnut og Blodhår,
vil der stå et stort slag.
Jeg er ikke klar til det og følgerne.
Jeg er ikke konge endnu.
Slagets efterdønninger vil nok være for stor en mundfuld for mig.
Jeg er ikke kriger eller strateg, men hvis vi kan slå en tredjedel af hæren,
før den kan stille an, så er det vel godt?
Vi støtter ikke Uhtred, men vi beskytter vort rige.
Vi forhaler et senere slag og skaffer mig tid.
Tid til at blive værdig til kronen.
Du skulle have talt med mig.
Men du taler sandt. Du er langtfra klar.
Du gav dit ord uden at kunne opfylde det.
Måske bliver du aldrig klar.
Gå nu.
Jeg sagde gå.
Kan man både være stolt af ham og vred?
Sådan er det ofte med børn.
Han er sin fars søn, så meget ved jeg.
Han kan blive en, som mænd vil følge, hvis han får muligheden.
Fat jeres våben!
Let røven og fat jeres våben!
-Nu! -Steapa!
Vi skal til Beamfleot, herre.
Gør klar. Afgang!
Den er blevet tungere... Jeg klarer det.
Om Gud vil, er dette enden for Alfred og Edward.
-Er De uenig? -De kender min gud, herre.
Det gør danerne ikke.
Kongen længe leve!
Skal du ikke med, kære?
Min plads er i Mercia.
Du er heldig. Du tager tilbage til Haesten
og fortæller præcis, hvad du har set.
-Aftale? -Javel.
Ja.
Uhtred kommer for at hente dig, sådan som du sagde.
-Med hvor mange mænd? -Højst 30.
-Ikke flere? -30. 50.
Han kan kun prøve at klatre over muren.
Når han slår til, har jeg ham ved nosserne.
30 mænd er ingenting.
Han er ikke adelig mere. Han har hverken mænd, sølv eller jorder.
Så vind mig, herre. Og skaf mig fanger.
Jeg har ikke set mænd trygle om nåde længe.
Lord Uhtred og hans hær.
Gør bueskytterne og alle tropperne klar.
Danernes banemand skal dø denne morgen.
Javel.
Sikke et frygtindgydende syn!
Du er en kujon, Haesten, i skjul i din fæstning!
Da Eoferwics præster drog frem, flygtede du!
Da Sigefrid angreb Alfred, flygtede du, og ligeså ved klostret.
Jeg tog din kvinde!
Og så længe jeg lever, er hun stadig min kvinde!
Kæmp mod mig. Jeg venter i lysningen.
Tag en mand med, og så kæmper vi to!
-Ønsker du at dø? -Jeg vil have en ende på det her.
Men du er nok stadig en kujon, der skjuler sig i sin fæstning.
Man vil synge om din fejhed. Jeg betaler for at få dem skrevet!
Jeg er ingen kujon, danemorder!
Hvis du længes efter døden, skal du få den!
Så er den klaret.
Der er gået en halv dag.
Måske frygter han præsten.
Af sted!
Herre?
Herre!
Flygt!
Stands!
To geledder!
Skjolde op!
Omring dem! Lad dem ikke flygte!
Jeg dræber hver og en af de hunde!
Omkring! Cirkelformation!
Må Herren vogte mig. Må han vogte os alle.
Vent.
-Vent. Hold stand! -Vi har intet andet valg.
Giv mig Uhtred, og I får lov til at leve.
Jeg vil bare have danemorderen.
Du får mit sværd op i din lodne røv!
Som I vil. I dør knælende!
Hvor er Alfreds hær? Hvorfor venter de?
Jeg vil have Uhtred Ragnarsons hoved!
Hold stand!
Sihtric!
Lad ingen leve!
Lad marken rødme af sakseres blod og kød!
-Herre? -Vi holder positionen.
De bliver nedslagtet.
-Jeg gav mit ord. -Vi holder vor position.
Vi kan ikke se til, mens de dør.
Uhtred ville lade sine fjender dræbe hinanden.
-Jeg gav mit ord! -Så gør noget! Træf et valg!
Hvad gør du?
Tekster af: Peter Westerholm