EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Jag är Uhtred, son av Uhtred.
Kung Alfred blir svagare för var dag.
Det gör Wessex sårbart för inre fiender.
Är Aethelwold där?
De ska marschera från norr till söder som en enad armé.
Nu ser de även mig som ett hot.
Men jag har lovat att skydda Alfreds dotter Aethelflaed.
Er make tänker döda er. Jag ger mig av nu.
Ni måste göra likadant.
Både Aethelred och Haesten vill se henne död.
Att rädda hennes liv har kostat mig mycket.
Skade i stället för Aethelflaed.
Ni är åter förhäxad, Uhtred av Bebbanburg.
Jag har tänkt på risken att Ragnar dödar mig.
Jag dödar honom först.
Min bror kallar mig för förrädare och det är sant.
Du är inte längre min bror!
Jag förrådde honom genom att lämna honom bland män utan heder.
Ödet är allt!
Han är död!
Alfred är död! Han är död!
Alfred är död!
Den saxiske skiten finns inte längre! Alfred är död!
Är det sant, Jackdraw? Var hörde du det?
Hela landet vet det. Han är död.
Alfred sket ut sin själ ur röven.
Alfred är död, Ragnar! Den saxiske skiten är död.
Ragnar!
Ragnar?
Ragnar...
Ta det. Slut handen.
Slut din hand, Ragnar. Ta det.
Ta det!
Ta det, Ragnar! Nej, Ragnar! Nej!
Nej!
Han är död. Det är goda nyheter.
Nej!
Ragnar!
Nej, Ragnar!
Undan.
Nej, Ragnar! Nej!
Vem gjorde det här?
Hans hora?
Jag ska fråga.
Ragnar Ragnarson, den ende riktige mannen här är död!
Vem gjorde det?
Ni är alla ynkryggar!
Ni dödade honom när han sov!
Det var hans kvinna, Brida. Kniven var i hennes hand.
Ragnars svärd satt i hennes mage.
Varför? Han ville göra henne med barn. Varför skulle hon döda honom?
Det var kanske du som dödade honom.
Hennes man plöjde en annan åker så den galna slynan dödade dem båda!
Nej, Blodhår!
Det här är inte svaret.
Han var er ledare. Han ville ge er rikedom!
-Skydd! -Vi fortsätter.
-Inget har förändrats. -Allt har förändrats.
Vi fortsätter.
-Ni har ingen ledare. -Då leder jag.
Med Blodhår.
Vi begraver Ragnar, sen marscherar vi.
Få det gjort och se till att hon håller tyst.
Släpp henne.
Jag kände inte honom väl, men han var en bra man. En modig krigare.
BASERAD PÅ BERNARD CORNWELLS ROMANER
DROITWICH AETHELFLAEDS GODS I MERCIA
Tänker du sköta dig?
Du talar med honom som om han förstår.
Han förstår inte orden, men...
...han förstår att jag är en vän som han kan lita på.
När det blir dags för strid tvekar han inte.
Är det så du behandlar dina män?
Får du deras förtroende och ber dem att följa dig?
Det är varken ett spel eller en strategi.
Det är den du är.
En man som inger förtroende.
Jag vill att du kysser mig.
Och sen?
Börja med en kyss och se vart det leder.
-Om du inte vill... -Det är nåt jag skulle njuta av...
...och sen ångra.
I Erik valde du nån som du inte kunde vara med.
Det är likadant med mig.
Jag vill inte se dig sårad igen.
Vem skulle få veta nåt?
-Vem skulle... -Skade skulle veta.
Hon skulle förstöra allt jag älskar.
Jag måste hitta och ta tillbaka henne.
Jag tror att det är omöjligt att ta tillbaka henne.
-Jag måste. -Hur då?
Du kan inte anfalla Beamfleot.
För att strida mot Haestens armé behöver du en armé.
Min far ska ansluta sig till Mercias här i Aegelesburg.
Jag ska träffa honom där - och Aethelred.
Du är säkrare där än här. Det är ett bra beslut.
Jag ska berätta för kungen att Haesten försökte döda mig.
När han anföll mig blev han Wessex fiende.
Följ med mig.
Min far förlåter dig. Du kan leda hans män mot Beamfleot.
-Jag vill inte ha hans förlåtelse. -Använd då hans armé.
Använd hans män och ta tillbaka Skade.
Jag ger dig ett sätt att bryta förhäxningen.
WINCHESTER I KUNGARIKET WESSEX
Vi är redo för nästa kapitel, ers majestät.
Ryktet om min död har visst spritts över landet.
Ni sätter skräck i danerna när ni marscherar in i Mercia
för att stå vid Aethelreds sida och skåda dem i ögonen.
"Skåda dem i ögonen".
Ja.
-Närhelst du är redo, Steapa. -Ja, ers majestät.
Vi marscherar!
Män av Wessex!
Vi marscherar!
Lämna oss.
Vissa av hans män tror att det är ett tecken.
Att Ragnar dog utan sitt svärd betyder att slaget är förlorat.
De är dina män nu.
Du måste övertyga dem om att det inte är så.
Jag hindrar ingen från att vända norrut.
De saknar ledare.
Vi kan leda dem, du och jag.
I morse skulle du leda med Blodhår och nu med mig?
Jag vill inte ligga med Blodhår.
Vi är redan splittrade.
Utan Ragnar blir vi skilda klaner.
Jag ska låta dig sörja.
Du hittar oss vid floden Ouse som en enad armé.
Det var antingen du eller Blodhår som dödade Ragnar.
Du kan inte acceptera att hans sista natt var med en hora som dödade honom.
Vem vet vad som sker mellan män och kvinnor.
Ragnar varken uppskattade eller förtjänade din kärlek.
Vi har förlorat en stor krigare.
En stor man!
Jag vet det bättre än de flesta för att Ragnar Ragnarson var min kusin.
Jag är arg för att han förtjänade en bättre död.
Han dödades halvnaken utan byxor och svärd.
Långt ifrån slagfältet.
Det är den död jag fruktar mest.
Det är den död vår store krigare Blodhår fruktar mest.
Men vi som står här är gynnade för att gudarna är med oss.
Ja!
Vi har svärd i våra händer och en strid framför oss.
Land att erövra, silver att ta och saxare att döda.
Vi är de enade danerna!
Enade!
Enade.
Osferth...
Hämta Uhtred och berätta att vi har en gäst, en kvinna.
Hur ser du att det är en kvinna?
Måste du fråga?
Hämta Uhtred.
Jag visste att du skulle vara med prinsessan.
Har det hänt nåt?
Du lämnade honom.
Ragnar?
Han väntade på dig i många år och inom några dagar försvann du.
Du borde ha lämnat slynan att dö.
-Var är han? Jag reser till honom. -Han är död! Ragnar är död!
Han är inte i Valhall.
Han ligger under en hög med stenar vid en sjö utanför Loidis.
Hans död var inte ärorik.
Inte alls.
Han är förpassad till en evighet i Nifelheim
på grund av dig, Uhtred av Bebbanburg.
Du valde henne.
Du valde Alfred och lämnade honom.
Nej, Sihtric.
Jag borde döda dig.
Men jag vill att du ska leva med smärtan.
Han var din bror.
Uhtred, jag...
Min bror är död.
Herregud.
Det är hon, Skade och hennes förhäxning.
Det tar aldrig slut.
Kan det inte bara vara livet?
Döden hittar oss alla.
Det är hon. Jag måste hämta henne.
Vi ska rida till Alfred och Aethelred.
Ska vi?
Vi ber dem om en armé.
BENFLEET I KUNGARIKET ÖSTANGELN
När de sista av Blodhårs män har seglat uppför Ouse
marscherar vi mot Mercia...
...och sen mot Wessex.
Han tvingar mig att skicka dig till honom.
Blodhår.
Jag bestämmer vem jag sitter med.
Ligger med.
Dödar.
Du har alltid tagit kvinnor.
De ger sig inte till dig.
Vare sig nåt är givet eller taget får jag det jag vill ha.
Du kan ta min kropp, men inte min kraft.
Jag har 1 000 män. Det är kraft nog.
Den man jag väljer kommer att vinna mycket på Alfreds död.
Men jag måste ge mig till honom...
...när han har förtjänat det.
Jag kanske borde sätta på dig nu och få det överstökat.
Visa dig värdig.
Ska jag visa mig värdig för en kvinna?
Då tar jag emot dig inuti mig och ger dig min kraft.
Uhtred kommer för att hämta mig och vill du ta hans plats
måste du först döda honom.
Sen är jag din.
AYLESBURY I KUNGARIKET MERCIA
Ryttare!
Spjut på murarna!
Ingen man får komma in. Ingen.
Jag borde döda er direkt, ers nåd.
Försök, min vän.
Jag är här för att träffa kungen.
Du rider med fredlösa, min kära.
Han är fredlös i Wessex, inte i Mercia.
Vi är här för att träffa min far.
Vad har du att säga till kungen som du inte kan säga till din make?
Jag vill tala om svek och förrädare.
Haesten anföll nunneklostret i Wincelcumb.
Hans avsikt var att döda mig.
Haesten påstår sig vara Alfreds vän. Det är han inte.
Släpp förbi den fredlöse.
Inga vapen!
Inga alls.
Lord Aethelred, precis som ni står vi mot danerna.
Inga vapen löd ordern, irländare. Inga alls.
Det är skönt att se er oskadd.
-Lord Aldhelm. -Jag berättar för kungen att ni är här.
Min far får inte misstänka att min make är förrädaren.
Vi borde döda er make direkt.
Och starta krig mellan Wessex och Mercia, nu?
Jag skämtade. Vi dödar honom i morgon.
-Halt! Stopp! -Vi vet vad "halt" betyder.
Vi är både törstiga och hungriga, Steapa.
Ni får gå in, ers nåd, men inte de fredlösa.
Då stannar jag här med de fredlösa.
-Som ni vill. -Hur gör jag om jag måste kissa?
Då tar du ut din kuk.
Vad händer om du misstar den för ett vapen?
Mat och öl skulle vara uppskattat.
Jag tar hand om det.
God mat! Kött och mycket öl.
Att Uhtred inte är med danerna är en sak
men om han åter ansluter sig till Alfred och Edward är det en annan.
Vad har fört Uhtred från en sida till den andra?
Han är Uhtred.
Vem fick honom att färdas från norr till söder? Min maka?
-Hur, ers nåd? -Varför?
Varför bad hon honom om hjälp? Vad vet hon?
Är det av vikt när danerna är på marsch och vi tvekar kring vems sida vi är på?
Ja, det är viktigt. Väldigt viktigt.
Hon visste att jag utgjorde en fara.
Hon flydde och skickade bud efter Uhtred.
Hon lovade honom nog sin säng.
Hon visste.
Då föreslår jag att vi först utreder vad Uhtred vill hennes far.
-Se till att mina män är redo. -För vad?
Om hon är här för att anklaga mig måste vi vara redo.
Ja, ers nåd.
-Steapa. -Lord Sigebriht.
Ett slags witan-råd har samlats. De vill träffa de fredlösa.
-Vad är "ett slags witan-råd"? -Ett råd, men ändå inte.
Det är nog utan kungen.
Förlåt för att du fick vänta i kylan, min kära.
Det är din fars fel.
Efter överläggning har han beslutat sig för att inte närvara.
Jag är här i kungens ställe och för hans talan.
-Vi är här för att träffa Alfred. -Edward är Alfred.
Åtminstone här.
Vi är alla nyfikna på vad du har att säga.
-Tala. -Danerna närmar sig.
Ja. Det är därför vi är samlade. Det här är inte ett jaktsällskap.
Haesten är med dem. Hans armé är allierad med deras.
Haesten varnade kungen när danerna marscherade söderut.
Det är normalt.
Haesten berättade även för kungen att du ingick i armén, Uhtred Ragnarsson.
-Det gör jag inte. -Det ser vi här.
Haesten förrådde kungen. Han red till Mercia för att döda mig.
-Uhtred räddade mig. -Gud är god. Prisa honom.
-Prisa honom. -Jag förstår inte.
Hur kände Uhtred till faran?
Hur visste han var du var?
-Intressant fråga, ers nåd. -En irrelevant fråga.
Uhtred planerade med danen, med Haesten
för att rädda er, vinna ert förtroende och ta sig in här.
Nej.
-En spion? -Kanske lönnmördare.
Han räddade mig.
Jag borde ha förväntat mig det här.
Uhtred riskerade allt för mig.
Det vill han säkert att du ska tro.
Det är en komplicerad strategi. Vad uppnår den?
-Han är här med oss. -Han är vaktad.
Låt oss då höra sanningen.
Låt oss höra exakt varför Uhtred är här.
Vad har du att säga till mig?
Jag vill tala ostört med er.
Det här är ett witan-råd. Vi är enade och dina ord påverkar oss alla.
Alla här är mina vänner och allierade. Jag har inget att dölja.
Jag räddade er dotters liv.
Haesten avsåg att kidnappa henne. Gick inte det skulle han döda henne.
-Ni påstår att han är er allierade. -Det har jag aldrig sagt.
Jag har lyssnat till Haesten, men aldrig trott på allt han sagt.
Att du är här med Aethelflaed är enda anledningen till att du lever.
Berätta inte vad du har gjort. Berätta vad det är du vill.
Du vill alltid ha nåt.
Jag vill ha 1 000 män.
Ge mig 1 000 män så ger jag er Beamfleot.
Jag behöver inte Beamfleot.
Jag ger er fred.
Jag ska besegra Haesten.
Jag förhindrar att han ansluter sig till Knut och Blodhår.
Glöm inte jarl Ragnar.
Min bror är död.
Det är en fördel för er.
Med Haesten besegrad och Ragnar död
halveras danernas armé och de står utan ledare.
För att förhindra krig måste ni anfalla Haesten.
Det låter vettigt.
-Ska jag splittra min armé? -Ja.
-Ska jag skicka 1 000 män österut? -Ja.
Det är för riskabelt för Wessex.
Haesten sitter i ett fort.
Där kan 1 000 män enkelt dö. Vad händer sen?
Då blir vi besegrade.
-Vi utformar en plan. -Varför då?
Vad står på spel för Uhtred Ragnarson?
Är det Mercia du bryr dig om, eller Wessex?
-Eller har du en annan anledning? -Hämnd.
Vill ni ha detaljer?
-Vill du hämnas? -Ja.
Den man är en dåre som tror att vi alla är dårar.
Du kom hit under min dotters beskydd. Det ska jag inte kränka.
Du kan ge dig av när du är redo och utvilad.
Du är fortfarande fredlös i Wessex.
Är du här för att be med mig, fader Pyrlig?
Nej.
Lord Edward vill tala med Uhtred.
-Om vad? -Jag vill ge honom hopp.
Hopp.
Hälften av de män han bad om, eller fler.
Men bara om det medför fred, åtminstone fram till våren.
Edward behöver tid.
Min fars sjukdom kastar sin skugga över oss.
Och jag...
Jag är ännu inte redo att vara ljusbringare.
När tiden är kommen.
Jag är rädd att ett stort slag nu bara kan leda till en sak: nederlag.
Men om vi kan försvaga danerna på det sätt Uhtred har föreslagit...
Vi måste höra mer av hans plan.
Förlåt mig.
Det finns inget att förlåta. Ni besitter en kungs visdom.
Ska jag föra Uhtred till er? Vi kan åtminstone lyssna.
-Han planerar väl. -Ja, gör det.
-Ska ni hämta honom nu? -Ja, ers nåd.
Då bör jag träffa honom ostört. Var?
Jag tror att det bästa är att träffa honom på en offentlig plats.
Det visar att ni inte döljer nåt.
Hon skämmer ut mig med vartenda andetag hon tar.
Det finns mer akuta ärenden, ers nåd.
Du fortsätter att försvara henne, Aldhelm.
Det har jag märkt.
Det som ständigt upptar mina tankar är Mercia och Aethelred.
Vad är det här?
Vem tror Edward att han är?
Jag är här för att sitta med min syster, min fredlösa syster.
-Du blir allt större för var dag. -Han blir allt visare.
Sakta, men förhoppningsvis.
Ursäkta mig.
Jag beklagar att Ragnar är död.
Han var hedning, men en bra man. Jag ska be för honom.
Amen.
Han skulle inte tacka dig för dina böner.
Oavsett vilket är de hans. Jag ber även för dig, Uhtred.
Jag slutar inte, trots din tjurskallighet.
Jag då, fader?
Du tillhör redan djävulen.
Det kan du ha rätt i.
Ska vi komma till sak, fader Beocca, så att vi kan gå tillbaka till salen?
Ja. Edward är här för att han har nåt att be er om.
För syns skull måste ni alla verka fullkomligt ointresserade.
Hur många män har Haesten?
Kanske så många som 1 000.
-Och ett fort? -Beamfleot.
Jag vill förstå varför du tror att du kan besegra honom
trots att det verkar omöjligt.
En belägring skulle kräva 3 000 män och många skulle dö.
Jag skulle använda hans hat för att locka ut honom.
Vi låtsas anfalla med ett fåtal män och drar oss sen tillbaka.
Haesten skulle inte kunna motstå chansen att döda mig.
På öppen mark med en armé skulle vi ha en chans.
Män skulle ändå dö.
Det är krig.
Antingen dör män vid Beamfleot eller så dör de här och i Winchester.
Som jag sa kan vi förhindra ett stort krig genom att besegra Haesten.
Det är sant, ers nåd.
Inget avskräcker krigare mer än nyheten om ett nederlag.
Planen kan fungera, men Uhtred behöver män, en armé.
Och jag vill inte att djävulen tar mig för enkelt.
En vildvuxen skog omringar Beamfleot.
-Där kan man dölja en armé. -Ja.
Där kan man gömma 500 män, eller fler.
Då får du dem.
-Är det ett löfte ni kan hålla? -Ja, annars blir jag aldrig kung.
Är du säker, Edward?
Bestäm vilken dag ni anfaller så är jag där.
Du ska få dina soldater.
Locka ut Haesten.
Vår armé kommer att ligga dold i skogen.
Det ger jag dig mitt ord på. Det svär jag på.
Öppna portarna!
Du kan inte hålla ditt löfte utan kungens godkännande.
Jag ska tala med honom.
Låt det inte vänta för länge.
Om han vägrar måste du ha tid att be honom om och om igen.
-Tid att bönfalla honom? -Om det är vad som krävs, ja.
Det var kallt så jag gjorde upp eld.
-Hoppas att du inte misstycker. -Vi har tjänare som tänder elden.
Kom in och sätt dig.
Jag är inte hungrig.
-När återvänder du till Wincelcumb? -Jag har inga planer på att återvända.
Mitt livgarde följer med Uhtred medan jag stannar här
för att följa min make och Mercias soldater i strid.
Tillåter du att jag säger att du varken verkade oroad...
...eller förvånad över att Haesten försökte döda din fru.
Får den reaktionen ditt bifall?
Ja. Tack.
Jag kan försäkra dig om att jag inte tänker vila
förrän jag vet vad som hände.
De ansvariga ska få betala med sina liv.
Haesten är direkt ansvarig för överfallet.
-Varför straffar du inte honom? -För att min närvaro krävs här.
Min far kommer säkert också att utkräva hämnd.
Om han får leva så länge.
Det hoppas jag att han gör.
Jag var visst hungrig ändå.
Jag dödade haren själv med en pil.
Du är nöjd över mer än bara att du fångade en hare.
Ja. Alfred är död och jag sitter mitt emot en skönhet.
Jag tillhör en annan.
-Han kommer. -Snart, hoppas jag.
Precis som den här haren kommer han att fällas av mina pilar.
Då har du förtjänat mig.
Hela mig.
-Vem mer bevittnade löftet? -Är det av vikt?
Jag gav mitt ord.
Jag var där med lady Aethelflaed, Finan
Sihtric och Osferth. Även andra kan ha råkat höra det.
Det är en bra plan, far.
-Jag gav mitt ord att... -Det du gav var inte ditt att ge!
-Far... -Säg inget mer!
Fader Beocca, informera Uhtred om att Edward har dragit tillbaka sitt stöd.
Det har jag inte.
-Uhtred har lämnat lägret. -Skicka då bud.
Haesten är vår fiende nu. Det gynnar oss att anfalla honom.
-Skicka bud! -Det gynnar mig!
Jag ber er att lyssna till mig.
Om Haesten tillåts ansluta sig till Knut och Blodhår
kommer det att leda till ett stort slag.
Jag är varken redo för ett sånt slag eller dess följder.
Jag är ingen konung, inte än.
Jag är rädd att efterverkningarna av ett slag blir en övermäktig utmaning.
Jag är varken krigare eller strateg, men om vi besegrar en tredjedel av en här
innan den ens har hunnit samlas måste det väl vara bra?
Vi skulle inte marschera till Beamfleot för att stötta Uhtred
utan för att skydda kungariket.
För att skjuta upp en större strid och ge mig mer tid.
Tid att bli värdig er krona.
Du borde ha frågat mig.
Men du talar sanning. Du är inte redo än, långt därifrån.
Du gav ditt löfte utan möjlighet att hålla det.
Du kanske aldrig blir redo.
Lämna mig nu.
-Far... -Lämna mig, sa jag.
Är det möjligt att vara både stolt och rasande samtidigt?
Så är det ofta med barn, ers majestät.
Han är sin fars son, det betvivlar jag inte.
Han kan bli en man att följa om han får chansen.
Hämta era vapen!
Upp med er och hämta era vapen!
-Hämta era vapen! -Steapa!
Vi ska marschera, ers nåd. Till Beamfleot.
Gör er redo för marsch.
Den har blivit tyngre de senaste veckorna.
Jag klarar det.
Med Guds försyn blir det sista gången vi ser Alfred och Edward.
-Håller du inte med, Aldhelm? -Jag känner min gud, ers nåd.
Det gör inte danerna.
Länge leve konungen!
Ska du inte följa med dem, min kära?
Min plats är i Mercia.
Du är en man med tur. Du ska tillbaka till Haesten
och berätta precis vad du såg här.
-Är det uppfattat? -Ja.
Ja.
Uhtred är äntligen här för att hämta dig, precis som du sa.
-Med hur många män? -Inte fler än trettio.
-Är det allt? -Trettio. Femtio.
Allt han kan göra är att försöka smyga över murarna.
När han gör det skär jag pungen av honom.
Trettio män är inget.
Han är inte längre en lord. Han har varken män, silver eller land.
Se då till att vinna mig och se till att ta fångar åt mig.
Det var längesen jag såg en man be om nåd.
Den store lord Uhtred och hans armé.
Gör bågskyttarna och alla andra redo.
Dandräparen ska dö denna morgon.
Ja, ers nåd.
Lord Uhtred! Vilken skrämmande syn!
Du är en ynkrygg, Haesten, som gömmer dig i ditt fort.
När prästerna från Eoferwic kom flydde du.
När Sigefrid anföll Alfred flydde du. Vid nunneklostret flydde du också.
Jag tog din kvinna.
Så länge jag lever och andas är hon min kvinna.
Strid mot mig. Jag väntar på dig i gläntan där borta.
Ta med ett garde så drar vi upp rutan.
Sen strider vi.
-Är det vad du vill, att dö? -Vad jag vill är att avsluta det här.
Det mest troliga är att du förblir en ynkrygg
och stannar i ditt fort.
De kommer att sjunga om din feghet. Jag ska betala för att få sånger skrivna.
Jag är ingen ynkrygg, dandräpare!
Är det död du är ute efter så ska du få den!
Det är gjort, ers nåd.
Det har gått en halv dag.
Han kanske är rädd för prästen.
Vi ger oss av!
Ers nåd!
Spring!
Halt!
Två led!
Res sköldarna!
Omringa dem! Låt dem inte fly!
Vi ska döda varenda en av dem!
Vänd er om! Cirkel!
Må Herren skydda mig, skydda oss alla.
Vi väntar.
-Håll er position! Ge dem ingen mark. -Vi har ingen mark att ge.
Överlämna Uhtred så får ni andra leva.
Jag vill bara ha dandräparen.
Vad du ska få, Haesten, är mitt svärd i ditt håriga arsle!
Som du vill. Ni ska dö på knä!
Var är Alfreds armé? Vad väntar de på?
Ge mig Uhtred Ragnarsons huvud!
Stå kvar!
Sihtric!
Låt ingen leva!
Färga fältet rött med saxarnas blod och kött!
-Ers majestät? -Vi håller vår position.
De blir slaktade!
-Jag gav honom mitt ord! -Vi håller vår position.
Vi kan inte bara stå här och se på medan de dör.
Vad skulle Uhtred ha gjort? Han skulle låta fienden förgöra varandra.
-Jag svor! -Vad ska du göra åt det?
Du kan antingen bräka eller fatta ett beslut!
Vad gör du?
Text: Gustaf Lundskog