PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Jsem Uhtred, syn Uhtredův.
Brida mi řekla o vraždě mého bratra.
Ragnar je mrtvý! A nehoduje ve Valhalle.
Leží pod hromadou kamení u jezera poblíž Loidisu!
Zemřel, protože mě Skade proklela.
Smrt čeká na všechny.
Dělá to ona.
Abych mu pomohl přejít most z Helu do Valhally,
nejdřív se jí musím zbavit.
Potřebuješ armádu, abys mohl bojovat s tou Haestenovou.
Můj otec se v Aegelesburgu přidá k vojsku Mercie.
S Aethelflaed jsem jel za králem Alfrédem prosit o pomoc.
Za tisíc mužů ti dám Beamfleot.
Nepotřebuju Beamfleot.
Když mě Alfréd odbyl, jeho syn, princ Eduard, mi vojsko slíbil.
Vyber den útoku a já tam budu.
Ty muže dostaneš.
S tímhle ujištěním jsem Haestena vylákal do pasti na bojiště,
kde měl podle domluvy zaútočit král se svými muži.
Ještě počkáme.
Pane, kde je Alfrédova armáda?
Masakrují je!
Zůstaneme na místě.
Nemůžeme se dívat, jak umírají! Dal jsem jim svoje slovo!
A co uděláš, chlapče? Můžeš dál fňukat,
nebo se rozhodnout!
Co uděláš?
Všechno je osud!
Pane králi, už nemůžeme čekat!
Pane králi!
Otče, nemůžeme čekat! Nemůžeme!
Za Wessex! A za krále!
Za krále!
Do útoku!
To je Eduard a jeho armáda!
Bojujte! Všichni bojujte!
Dagfinne, všichni do boje!
To je Alfréd. Je naživu.
Bojujte!
Všichni bojujte!
Bojujte! Bojujte!
Kvůli ní jsme tady, pane! Vezmi si ji!
Ne!
PODLE ROMÁNŮ BERNARDA CORNWELLA
Pane!
Osferth.
- Osferthe? - Je naživu, pane.
Možná budeme mít štěstí příště.
Viděl jsi mě bojovat, pane?
Jo. A byla to podívaná.
- Ale snad jsem nikoho nezabil. - Spoustu z nich bude bolet hlava.
- Je mi chladno. - Protože je zima, hlupáku.
Dnes jsi byl válečník, Osferthe.
Umřu, pane?
- Nebojím se smrti. - To ti zakazuju.
Jestli zkusíš umřít, zabiju tě sám.
Dobře, pokusím se neumírat.
Vrátíme se do Aethelflaedina sídla, tam se zotavíš.
Ano, pane.
A co Skade?
Haesten ji odvezl.
Pak se nic nezměnilo. Pořád jsme prokletí.
- Já jsem prokletý. - Dotýká se to nás všech, pane.
Pokračuje to.
KRÁLOVSTVÍ VÝCHODNÍ ANGLIE
Uhtred, pane, jak jsi přikázal.
Díky, Steapo.
Předpokládám, že jsi chtěl získat zpátky tu jasnovidku, Skade.
Kvůli ní jsi tady.
Místo toho jsem ti vrátil pevnost, pane.
A za to náleží můj dík.
Bál jsem se, že se k bitvě nepřidáš.
Chtěl jsem ten útok ještě pozdržet.
Zvítězil bych bez tebe a nic jiného by sis ani nezasloužil.
To Eduard zavelel do útoku. Musel to být Eduard.
- Dlužíš mu poděkování. - Bojoval odvážně.
Kdybych byl jeho otec, byl bych hrdý.
Když jsem mluvil se Skade, předpověděla, že se nedožiju léta.
- Skade si vychutnává cizí strach, pane. - Přesto vím, že je to pravda.
Vím, jak moje tělo slábne.
Za pár měsíců, možná týdnů, budu mrtvý. A Eduard bude králem.
- Ukázal, že na to má. - Ukázal, že má odvahu.
Ale také že je snadno zmanipulovatelný.
Zneužil jsi ho pro svůj vlastní prospěch.
Ne, pane. Pochopil, jak oslabit nepřítele.
Dánové zastavili postup, tuhle zimu nezaútočí.
Ponížil jsi svého syna, jen abys mě obvinil z manipulace.
Ať je to jakkoliv, vysloužil sis Eduardovu přízeň.
- Dodržel svoje slovo. - Ano.
Nezapomínej, co pro tebe udělal.
Nezapomenu. A nezapomenu ani to, že jeho otec mi všechno vzal.
Můžeš svobodně žít kdekoliv, kromě Wessexu. Třeba v Bebbanburgu.
Ale ta země je stále stejně vzdálená.
Stejně jako Anglie, pane.
Dánové tohle pobřeží nikdy neopustí.
Nikdy.
Pojedu do sídla paní Aethelflaed.
Myslím, že jí stále hrozí nebezpečí.
Pane králi.
Přiveď Cnuta, tohle musí vidět.
KRÁLOVSTVÍ VÝCHODNÍ ANGLIE
- Haesten vypadá zlomeně. - Vypadá příšerně.
A má mou ženu.
- Haestene, příteli. - Cnute.
Nasměruj svoje péro jinam, Krvevlase.
Ta ženská je moje, aby bylo jasno.
- Co se stalo? - O všechno jsem přišel, to vidíš sám.
Ztratil jsi přes polovinu mužů.
- A Dagfinna. - Jak?
Alfréd žije. Přijel v noci s tisícovkou mužů.
- On žije? - A Uhtred je s ním.
- Kdo říká, že Alfréd žije? - Já to říkám!
Viděl jsem ho na koni. Stejně silnýho jako jindy.
- To je nesmysl. Musí být. - Žije!
A polovina mých mužů ne!
Jestli je Uhtred s Alfrédem, tak bitva skončila, než stihla začít.
Nic neskončilo. Nic neskončilo! Pořád jsme silní!
- Kde jsi vzal Skade? - Skade není důležitá!
- Haesten ušetřil Uhtreda. - Zavři tu hubu!
- Je to pravda. - Nás to nezajímá.
Mohl snadno zabít Uhtreda i princeznu,
ale toužil po mně.
Přemýšlí ptákem.
- Přijde ti to legrační, Krvevlase? - Chyběl mi její ostrý jazyk.
Je moje. O nic dalšího nepřijdu!
Máme být jedna armáda.
Haestene, odpočiň si. Pak si my tři sedneme
a rozhodneme, co uděláme dál. Svoláme válečnou radu.
Myslíš nás čtyři.
Aethelwolde, ještě slovo a useknu ti hlavu.
Tak dobře.
Už ani slovo.
AETHELFLAEDINO PANSTVÍ V MERCII
Nemáš chuť k jídlu?
Nemám chuť oslavovat.
Co to máš? Thorovo kladivo?
- Ano. - Od Ragnara Neohroženého.
- Vyprávěl jsem ti to? - Jednou, možná dvakrát.
Teď budou spolu ve Valhalle, otec a syn.
Tomu věříš, že?
Musím za ním jít. Moji muži zůstanou tady.
Uhtrede, já vím, cos obětoval, abys mi pomohl.
Vím, jak moc tě to stálo.
Byla to moje volba, paní.
Chtěl jsem to udělat.
Byla bych ráda, kdybys Mercii považoval za domov pro sebe a své muže.
Můžu najít pozemky, můžu...
Díky, paní, ale už nic neříkej, prosím.
Kam vedou ty vězně?
Dovnitř na jídlo, na můj rozkaz.
Přidej se k nám, paní Aethelflaed.
Drž jazyk za zuby, Dagfinne, nebo ti ho vyříznu!
Nechci mít nepřátele pod svou střechou.
Nechám tě v klidu.
- Jak je Osferthovi? - Spí. Všichni bychom měli spát.
Až se dá dohromady, měli bychom zkusit získat zpátky Skade.
Zase.
Dokud je volná, jsi prokletý, pane.
Skade je u Dánů, nedostaneme se k ní.
- Nenecháme se kvůli ní zabít. - Smrt si nás stejně najde.
- Chceš mi něco říct, Sihtricu? - Ne, nechce.
Jen to, že už nás umřelo dost.
Jsi válečník, pořád ti hrozí smrt.
Rozhodl jsem se jít za Ragnarem. Pomůžu mu najít klid.
U Ragnarova hrobu najdeš jen duchy.
Dáte pozor na Aethelflaed a odpočinete si.
Žádný Uhtredův muž si neodpočine, dokud nedostane zpátky Skade.
Sihtricu, jsi opilý a unavený.
Ano, jsem unavený. Z pochodu na sever, pak na jih,
z toho, že jsem zrádce a opustil jsem svou ženu!
- Kvůli čemu? - Tak odejdi, chlapče.
- Uhtrede, to neříkej. - Pokud jsi nešťastný, tak běž!
Já pro tebe bojoval!
- Bojuješ, protože se ti to líbí. - A ty bys mě klidně vyhnal.
- Zůstaň, běž, je mi to jedno. - Nemyslí to vážně.
Není mu to jedno. Posaďte se.
Zůstaň, nebo běž, Sihtricu Kjartansone. Rozhodnutí je na tobě, tak ho udělej!
Pokud chceš změřit síly, Uhtrede z Bebbanburgu, do toho.
Ne, žádný měření sil a boj, jen spánek.
Spánek.
Ježíši.
Odveď vězně zpátky k prasatům.
Sihtricu!
Za rozbřesku odjedu, ale vrátím se.
A pokud tu ještě budeš,
zabiju tě.
Proč?
Proklel nás všechny!
Ona vás proklela. A Uhtred jí to dovolil.
Zavři hubu.
Odejdi od něj, nemáš jinou šanci. Jsi přece Dán.
Ticho!
Opustil jsi svou pevnost a tvoji muži opustili tebe.
- Někteří. - Padl jsi Alfrédovi do pasti.
Slyšel jsem, že Alfréd je mrtvý.
Od tvýho posla.
Byla to Uhtredova past.
Alfréd přivedl armádu k Beamfleotu,
protože mu to Uhtred řekl.
Alfréd brzy umře, ale Uhtreda chceme mrtvého.
Měl umřít v Dunholmu, ale Ragnar byl slabý.
Pokud má být Wessex náš, musíme ho zbavit talismanu.
Uhtred z Bebbanburgu musí umřít.
Dny se krátí.
Jsme oslabení a Ragnarova smrt je zlý znamení.
Wessex musí počkat.
Aethelwolde, vrátíš se do Winchesteru.
To nemůžu. To neudělám.
- Proč vlastně? - Slíbil jsi nám saskou armádu.
- Je čas dodržet slib. - Ano, až umře Alfréd.
Aethelred z Mercie je zralý na zradu, jako mnoho mužů z Wessexu,
ale jako mrtvola nic nedokážu. Alfréd by mě zabil.
- Požádáš o odpuštění. - Nebude ho to zajímat.
Tak budeš škemrat!
Přivedeš mi saskou armádu.
A pokud je Uhtred s Alfrédem ve Winchesteru, zabiješ ho.
- Jak ho zabiju? - Jako jsi zabil Ragnara.
Pane...
Na to by neměl odvahu.
Pane Cnute, nauč se držet jazyk za zuby.
Tenhle hlupák zabil Ragnara?
- Cnut jenom žertuje. - Když spal.
Nespal.
Jeden z nás musel umřít. Nejsem hlupák.
Tenhle fakt nesmí vědět nikdo další.
- Máš v tom prsty? - Jeho smrt už mě netrápí.
Chceš být vůdce?
Ragnar neměl nechat Uhtreda naživu.
Neměl mu dovolit odejít s tvou ženou.
Teď je to moje žena.
Kdo povede Ragnarovy muže?
Ragnarovi muži patří Bridě. Jen čekají na její návrat.
Aethelwolde, zítra odjedeš.
Takže pojedu do Wessexu, aby mě tam zabili
a já z hrobu postavil armádu a zabil největšího válečníka v zemi.
Pivo, pane?
Kdykoliv.
A díky, žes mi připomněl, že jsem pán, Offo.
Můj věrný služebníku.
Oba nás čeká dlouhá cesta.
Já se vrátím do Winchesteru
a ty přejdeš od chudáka k pánovi.
To nechápu.
Samozřejmě, protože jsi hlupák.
Stejně jako jsem byl já.
Když splníš svůj další úkol,
odměnou ti bude země a titul, jarle Offo.
Dostanu tě odsud, ale vezmeš mě do svého tábora.
Už nesloužíš Uhtredovi, chlapče?
Uhtred je prokletý a zbláznil se.
Já jsem v rukách bohů a tohle je jejich vůle.
Jdeš se mnou, nebo ne?
Já věděla, že přijdeš.
Volá mě ve snech.
Z Niflheimu.
Žádá o pomoc, aby přešel z Helu do Valhally.
Pokud můžu něco udělat, je to tohle.
Jsi tady, protože chceš odpuštění.
Už jsi ho opustil třikrát.
To byla vina osudu, ne moje volba.
Co to děláš? Zmrzneme.
V Niflheimu je mnohem větší zima.
Jestli trpí Ragnar, měli bychom taky.
Tady pohodlí nečekej.
- Jdu spát. - Zabalená v kožešině.
Dej mi svou sílu,
své srdce a svou moudrost.
Dej mi svou lásku, bratře.
Vždycky ti bude náležet ta moje.
Eduarde.
Dnes vypadáš čistě, až na tuhle šmouhu.
Matko, prosím.
- Jen tě dráždí. - Nech toho.
Pane, nechci tě rušit.
Chci s tebou probrat jednu záležitost.
Povídej, Eduarde. Král si váží upřímnosti.
Nelituju toho, co jsem udělal. Že jsem dal Uhtredovi slovo,
že jsem ho v bitvě dodržel, že jsme zvítězili.
Ale uvědomuju si, že jsem na to neměl právo.
Šel jsem proti tobě.
Přijmu trest, který uznáš za vhodný.
Bez dovolení jsi slíbil moje muže zrádci.
Vedl jsi mou armádu do bitvy, kterou jsem neposvětil.
To nebyly činy hodné prince.
Byly hodné krále.
Wessex bude brzy tvůj.
Zatím je silný, ale Anglie je pořád křehká.
Její budoucnost nezajistí jen boje a armády,
ale i svazky.
Chceme tě seznámit s Aelflaed.
Už je čas.
Tenhle svazek posílí Wessex a korunu.
Tvou korunu.
Udělám, co mohu, pane.
Pro Wessex a pro svého krále.
Znáš je?
Vypadají jako Dánové.
- Jo, ale znáš je? - Ne.
Měli bychom jít. Najíme se později.
A kam půjdeme?
Do zakopaný díry na cestě do Legaceasteru.
Nevím, jak Ragnarovi pomoct uniknout z Niflheimu,
ale nezačnu zase žít, dokud se o to nepokusím.
Co je v tý vesnici?
Jasnovidec.
Vzpomínáš si na Storriho?
- Storri je zmetek. - To je.
Ale byl Ubbův jasnovidec. Vikinský jasnovidec.
Pokud někdo ví, jak se spojit se ztraceným válečníkem, tak on.
Jsou pryč.
Do vsi dojedeme za dva dny.
Tak dobře.
Ještě jeden šíp a vypíchnu ti oči! Vím, kdo vás poslal!
Vážně?
Řekněte Cnutovi, že přijdu, až budu připravená!
Cnut chce Dánovraha mrtvýho.
Je se mnou. Je pod mou ochranou!
Jeho hlava má cenu svojí váhy ve stříbře.
Mám hodně malou hlavu!
Vylez!
Uhtreda si zabiju sama, až budu připravená.
Teď běž, dokud ještě máš koule.
Řeknu Cnutovi, že ho chráníš.
Řekni Cnutovi, že se vrátím. Potom dostane moje muže.
Bude vědět, co to znamená. Běž!
Padej!
Ty se neměníš, ženská.
Ušetřila jsem tě kvůli Ragnarovi.
Uhtred prý odjel na sever k Ragnarovu hrobu.
Sám, nebo se svými muži?
Sám.
- Jeho muži jsou s Aethelflaed. - Chápu.
Velmi by potřeboval pomoc Boha.
Pane, mohl bych Uhtreda tisíckrát ponořit do vody,
stejně by Boha nenašel. Jen ryby.
Můj syn ho bude potřebovat.
Velmi nerad to říkám, ale je to tak.
Eduard bude Uhtreda potřebovat.
Ale je psanec. A bude psancem, dokud nezemřu.
- Tak si to přeješ, pane? - Ano, ale říct to můžu jen tobě.
Nemůže to být rozkaz.
Moje žena bude proti spojení Eduarda a Uhtreda.
Ale Eduard se musí rozhodnout sám. S pomocí tvé rady, otče Beocco.
Ano, pane.
Dáš svoje muže Cnutovi?
- Jsou to moji muži. - Budeš Cnutova žena?
- Po tom ti nic není. - Tak budeš?
Musím přežít. Muži nebudou ženu poslouchat dlouho, jsou pitomí.
Ale Cnut? Je úskočný.
A co navrhuješ?
Mám dát své muže tobě? Zaútočíme na Bebbanburg?
To bys nikdy neudělal, protože jsi Sas.
Je proradný. Zasloužíš si někoho lepšího než Cnuta.
- Můžeš se vykadit. - Nepotřebuju.
Tak jedeme najít Storriho.
Tohle je podruhé, co hledáme Storriho.
Naposledy jsi mu strčila do zadnice klacek.
To si pamatuju. Nikdy nezapomenu.
- Byla jsi tak mladá. - Tenkrát jsme byli Dánové.
- Dáme si závod? - Proč?
- Proč ne? - Jako děcko.
- Bojíš se, že prohraješ? - Děcko.
Myslím na Giselu každé ráno, když vstanu, a každý večer, než usnu.
Tomu rozumím.
Měla bych Ragnarem pohrdat za to děvkaření, ale nejde to.
- Milovala jsi ho. - Víc než tušil.
Nesnesu pomyšlení, že je v Helu.
Přísahám, že tě neopustím, dokud nezjistíme, jak mu pomoct.
Nebo dokud mě nezabiješ.
Tak tu pomoc musíme najít rychle, protože já tě zabiju brzy.
Nemůžu ti odpustit, Uhtrede,
že jsi ho zklamal.
- Jednou. - Třikrát.
Jednou. Udělal jsem jednu chybu. Dal jsem Alfrédovi rok služby.
Dal jsi mu svůj život.
Podruhé jsem Alfrédovi přísahal, protože jsem neměl na výběr.
Člověk má vždycky na výběr.
Po bitvě u Ethandunu,
když Alfréd Ragnara zajal, poslal ho na sever,
aby mě osvobodil od otrokářů.
Já u toho byla.
Ragnar mě zachránil
a pak jsme jeli zachránit Giselu.
- Tam jsem zabil kněze. - Dobře.
A protože Ragnar tomu nezabránil,
protože Ragnar mi velel, Alfréd mu to dával za vinu.
Chtěl ho nechat odsoudit a zabít.
Buď jsem mohl Alfrédovi dát svou druhou přísahu,
nebo bratrův život.
Tys to Ragnarovi neřekl.
Od Ragnara.
A ode mě.
Vždycky jsem tě miloval.
Ne jako ženu.
Už ne jako ženu.
Ale pořád budeš půlka mýho života.
A celý tvoje šílenství.
To je pravda.
To je ono? Tady najdeme Storriho?
KRÁLOVSTVÍ NORTHUMBRIE
Vidím ho.
Bohové stojí při nás.
To je od tvojí ženy?
- Tak co? - Je to špatné.
To pivo?
S tvou ženou. Bude mockrát těhotná, ale žádné dítě neporodí živé.
Je mi líto, bohové jsou někdy krutí.
Můžeš s tím něco udělat?
Měl by sis najít jinou ženu.
Nenávidím ho.
Jenže ho potřebujeme.
Nepřibližujte se.
Mám schopnosti.
Storri, ty máš slepice, kozu a smrad.
Nic víc.
Uhtred Ragnarson.
A tebe znám taky.
Dobře si vzpomínám.
- Chceme jen tvoje vědomosti. - Výměnou za tvůj život.
Ona mě ponížila.
Ponížila jsi mě větví!
- Celé dny jsem kadil krev! - Storri!
- Zaplatíme ti. - To tedy ne!
Neublížíme ti a ještě zaplatíme.
Nesmí se přiblížit k mojí zadnici, jasný?
Přísahej!
Nepřiblíží se k tvojí zadnici.
Měl jsem rád mladého Ragnara. A jeho otce, Neohroženého.
Jestli je ztracený v chladu Niflheimu...
Takový osud si válečník nezaslouží.
- Pomůžeš nám? - To bych rád.
Ale musel bych kráčet s bohy,
ptát se jich na řešení, možná i několikrát za sebou.
- A pokaždé to něco stojí. - Nechceme se nechat obrat.
Ne, chcete zachránit Ragnara, správně?
Dnes v noci najdeš řešení, nebo zemřeš.
Ty jí dovolíš takhle mluvit?
Pomoz nám a zaplatíme. Ale musí to být dnes v noci.
Pak mi dejte chvíli na přípravu. Máte štěstí.
Mám, co potřebuju. Snad to bude štěstí i pro Ragnara.
Musíme zabít slepici.
Ale ne tu malou, tu jsem pojmenoval.
Jak jí říkáš?
Nepřekvapilo by mě, kdyby s ní spal.
Storri?
- Uhtrede? - Je pryč.
Je pryč.
Přísahám, že jsem nechtěl utéct. Je to jenom síla zvyku.
Moje kletba. Předpokládám, že fungovala.
Fungovala.
Stála mě rodinu a manžela.
Můžu to odčinit. Pomůžu ti s Ragnarem.
Měl jsem ho rád.
Prosím, nezabíjej mě.
Nedovol jí mě zabít. Vidím, že by to udělala ráda.
- Prý nám pomůže. - Slyšel jsem.
Přijde vám, že se bojím smrti? Nebojím.
Někdy bych ji dokonce uvítal.
- Už to bude. - Co to používáš?
Nepotřebuješ na rozmluvu s bohy houby?
Ano, houby jsou klíč.
Tahle směs je na něco jiného.
Na co?
To je proti zácpě.
- Utahuješ si z nás? - Ne.
Možná ano.
A možná to byl jed, který mi pomůže ukončit život.
Utahuju si z vás, ale na zácpu to pomáhá.
Povíš nám, jak pomoct Ragnarovi, jinak tě rozříznu. Od ptáka až po krk.
- Vím přesně, jak mu pomoct. - Tak to řekni!
- A nic víc. - Dobře.
Bohyně Hel...
se vzdá duše tvého bratra,
ale jen výměnou za jinou.
Musíte zabít muže, který zabil Ragnara.
Muže, který mu odporoval.
Smočíte čepel v Ragnarově krvi
a přesně tou čepelí musíte zabít toho, kdo ho poslal do Helu.
Jen tak bude volný a může hodovat ve Valhalle.
Ragnar je mrtvý. Jeho krev je černá, je to skoro prach.
Má jeho krev někdo jiný?
Thyra?
- Kdo je Thyra? - Ragnarova pokrevní sestra.
Tak vidíte.
Teď mi dobře zaplaťte a nechtě mě být.
Díky.
Mám ještě jednu otázku.
- Já zaplatím. - Ptej se.
Jak se zbavit kletby?
Já to věděl. Viděl jsem v tobě tu temnotu.
To je pro tebe.
Máš pro mě něco, Uhtrede?
- Brido, ne! - Ano, věř mi!
Nesahej na něj, nech ho!
Věř mi a nic nedělej!
Ne!
Brido?
Tohle se musí udělat, abys zrušil kletbu.
Musela jsem ho zabít, aniž bych načala kůži,
aniž bych prolila kapku krve. Totéž musíš ty udělat Skade.
Pokud nemůžeš, měj ji po svém boku.
Kdy tě proklel?
Už dávno, byli jsme mladí.
Proklel mě, já mu strčila větev do zadku. Ten den to bylo.
Od tý doby nemůžu počít.
- Zbavila ses kletby. - Ano, pokud to ještě má smysl.
Proč ne dřív?
Protože jsem byla válečnice.
Protože jsem blázen.
Nejsi blázen, jsi nejstatečnější válečnice.
Věděla jsem, jak zrušit kletbu, než jsi přijel do Dunholmu.
Neřekla jsem ti to, protože jsem věděla, že bys odjel.
Chtěla jsem vidět, jak trpíš.
Milovala jsem tě, ale to je pryč.
Nevěřím ti.
My dva jsme jedna duše.
Jsme svázaní od chvíle, kdy jsem tě vzal za ruku před palácem v Eoferwicu.
Možná mě nemáš ráda. Můžeš mě nenávidět, pohrdat mnou,
ale láska je nesmrtelná.
Pořád žije dál.
Najdu Skade a musím ukončit tu kletbu.
Pak půjdu za Thyrou.
Já zjistím, kdo zabil Ragnara.
A pošleme ho do Valhally?
Jednou se potkáme na bojišti.
Bez váhání tě zabiju.
To neznamená, že mě nemiluješ.
Překlad titulků: Mirka Spudilová