EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Jag är Uhtred, son av Uhtred.
Brida berättade att min bror har mördats.
Ragnar är död! Han är inte i Valhall!
Han ligger under en hög med sten vid en sjö utanför Loidis!
Han dog för att jag är under Skades förhäxning.
Döden hittar oss alla.
Det är hon.
För att hjälpa honom över bron från Helheim till Valhall
måste jag befria mig från henne.
För att strida mot Haesten behöver du en armé.
Min far ska möta armén från Mercia vid Aegelesburg.
Med Aethelflaed reste jag till kung Alfred för att be om hjälp.
Ge mig 1 000 man så ger jag er Beamfleot.
Jag behöver inte Beamfleot.
Alfred vägrade, men hans son Edward lovade mig soldater.
Välj den dag då ni anfaller så är jag där.
Du ska få dina soldater.
Efter det löftet lockade jag Haesten i en fälla på slagfältet.
Vi förväntade oss att kungen och hans män skulle anfalla.
Vi väntar.
Var är Alfreds armé?
De blir slaktade!
Vi håller vår position.
Vi kan inte bara se på när de dör. Jag gav honom mitt löfte!
Vad tänker du göra? Du kan antingen bräka eller fatta ett beslut.
Vad väljer du?
Ödet är allt!
Vi kan inte vänta längre, ers höghet.
Ers höghet!
Far! Vi kan inte vänta längre!
För Wessex och för kungen!
För kungen!
Anfall!
Det är Edward och hans armé!
Håll stånd!
Alla måste hålla stånd, Dagfinn!
Det är Alfred. Han lever.
Håll stånd!
Alla måste hålla stånd!
Håll stånd!
Där är hon! Ta henne!
Nej!
BASERAD PÅ BERNARD CORNWELLS ROMANER
Ers nåd!
Det är Osferth.
-Osferth? -Han är vid liv.
Nästa gång kanske vi har tur?
Såg ni mig strida?
Ja. Det var nåt att skåda.
-Hoppas att jag inte dödade nån. -Du gav många huvudvärk.
-Jag fryser. Det är vinter, din dåre.
Du var en sann krigare i dag.
Kommer jag att dö?
-Jag räds det inte. -Jag förbjuder det.
Vågar du dö, lille munken, så dödar jag dig.
Då ska jag försöka låta bli.
Vi reser till Aethelflaeds gård där du kan vila.
Ja, ers nåd.
Vad hände med Skade?
Haesten tog henne.
Då har inget förändrats. Vi är förhäxade.
-Det är jag som är förhäxad. -Det påverkar oss alla.
Det fortsätter.
BENFLEET I KUNGARIKET ÖSTANGELN
Uhtred, enligt er order, ers majestät.
Tack, Steapa.
Din hämnd omfattade väl att återta völvan Skade?
Det var därför du kom hit.
I stället återtog jag ert fort.
Det var en stor vinst. Tack.
Ni såg ut att inte ansluta er.
Jag var frestad att fördröja anfallet.
Jag skulle ha vunnit utan dig. Det var vad du förtjänade.
Edward gav ordern om att anfalla. Det var ett måste.
-Du är skyldig honom tack. -Han stred modigt.
Vore jag hans far skulle jag ha varit stolt.
Skade sa att jag inte skulle få se fler somrar.
-Skade utnyttjar mäns rädslor. -Ja, men jag vet att det stämmer.
Min kropp blir allt svagare, dag för dag.
Om några månader eller veckor är jag död och Edward blir kung.
-Han har visat sig värdig. -Han har visat att han har mod.
Men även att han kan manipuleras.
Du använde honom för egen vinnings skull.
Han såg en chans att försvaga fienden.
Danernas marsch har bromsats upp. De anfaller inte i vinter.
Utnyttjar ni er son för att anklaga mig för manipulering?
Av nån anledning har du vunnit Edwards gunst.
-Han höll sitt ord. -Ja.
Jag ber dig bara att inte glömma vad han har gjort.
Det ska jag inte glömma. Inte heller att hans far tagit ifrån mig
allt jag ägde.
Res vart du vill, utom till Wessex. Till Bebbanburg om du vill.
Men de där markerna är lika avlägsna nu som då.
Det är även England, ers höghet.
Danerna lämnar aldrig våra stränder.
Aldrig.
Jag ska bege mig till Aethelflaeds gods.
Hon är nog fortfarande i fara.
Ers höghet.
Hämta Knut. Han måste se det här.
HUNSTANTON I KUNGARIKET ÖSTANGELN
-Haesten ser nedbruten ut. -Han ser ut som skit.
Han har min kvinna med sig.
-Haesten, min vän. -Knut.
Rikta din kuk åt ett annat håll, Blodhår.
Kvinnan är min.
-Vad har hänt? -Jag har förlorat allt utom det ni ser.
Över hälften av dina män.
-Och min man Dagfinn. -Hur då?
Alfred lever. De kom på natten i tusental.
-Lever han? -Uhtred är med honom.
-Vem säger att Alfred lever? -Jag.
Jag såg honom på hästrygg, lika stark som alltid.
-Det måste vara nonsens. -Han lever!
Hälften av mina män gör inte det.
Om Uhtred är med Alfred är det här över innan det har börjat.
Inget är över! Vi är fortfarande starka.
-Hur fick du tag på Skade? -Skade är oviktig.
-Haesten skonade Uhtred. -Håll din trut!
-Det är sant. -Det bryr vi oss inte om.
Han hade lätt kunnat döda Uhtred och prinsessan.
I stället åtrådde han mig.
Han tänker med sin kuk.
-Är det lustigt, Blodhår? -Jag har saknat hennes tunga.
Hon är min. Jag tänker inte förlora mer.
Vi ska vara en enad armé.
Vila, Haesten. Sen slår vi tre oss ner
och beslutar om hur vi ska gå vidare, ett krigsråd.
Du menar vi fyra.
Ett ord till så hugger jag huvudet av dig.
Nåväl...
Inte ett ord till.
DROITWICH AETHELFLAEDS GODS I MERCIA
Är du inte hungrig?
Jag känner inte för att fira.
Vad är det där? Tors hammare?
-Ja. -Från Ragnar den orädde.
-Har jag berättat det för dig? -Ett par gånger.
De är tillsammans nu, far och son, i Valhall.
Det är väl vad du tror?
Jag måste färdas till honom. Mina män stannar här.
Jag vet vad du har offrat för att hjälpa mig.
Jag vet vad det har kostat dig.
Det var mitt val.
Det var vad jag ville göra.
Jag vill att Mercia ska bli ditt hem. Att du ska bo här med dina män.
Jag kan avskilja mark...
Tack, men säg inget mer nu.
Vart ska fångarna föras?
Till salen för att få mat enligt mina order.
Följ med oss, lady Aethelflaed.
Vakta din tunga, Dagfinn! Annars skär jag ut den.
Jag ogillar att ha fiender innanför mina murar.
Jag ska lämna dig i fred.
-Hur är det med Osferth? -Han sover, som vi alla borde.
När han har återhämtat sig får vi försöka återta Skade.
Igen.
Så länge hon går fri kvarstår förhäxningen.
Skade är med danerna. Vi kan inte ta henne.
-Vi ska inte jaga henne in i döden. -Döden hittar oss oavsett.
-Är det nåt du vill ha sagt, Sihtric? -Nej.
Tillräckligt många har dött redan.
Du är en krigare. Döden är en risk.
Jag ska rida till Ragnar och ge honom frid.
Allt du hittar vid Ragnars grav är vålnader.
Vaka över Aethelflaed och vila er.
Ingen som tjänar Uhtred kan vila förrän Skade är återtagen.
Du är full och trött, Sihtric.
Ja, jag är trött på att marschera först norrut och sen söderut
på att bli kallad förrädare och ha övergett min fru.
-För vad? -Ge dig av, då.
-Det menar du inte, Uhtred. -Är du inte nöjd i min tjänst så gå!
Jag har stridit för dig!
-Du strider för att du gillar det. -Avfärdar du mig så lätt?
-Stanna eller åk. Jag bryr mig inte. -Det menar han inte.
Han bryr sig. Nu sätter vi oss ner.
Stanna eller far, Sihtric Kjartanson. Det är ditt val.
Vill du dra upp rutan, Uhtred av Bebbanburg, så gör vi det.
Det blir inga rutor och ingen strid, bara sömn.
Sömn.
Jesus!
För tillbaka fångarna till grisarna.
Sihtric!
Jag ger mig av i gryningen, men jag kommer tillbaka.
Är du kvar här då...
...så dödar jag dig.
Varför?
Han har förhäxat oss!
Hon har förhäxat er alla och Uhtred låter det ske.
Håll käft!
Överge honom, pojk. Det är din enda chans. Du är en dan i själ och hjärta.
Tyst!
Du övergav ditt fort och dina män övergav dig.
-Vissa. -Du gick i Alfreds fälla.
Jag fick höra att Alfred var död.
-Av din budbärare. -Fällan var Uhtreds.
Alfred tågade till Beamfleot för att Uhtred bad honom.
Alfred dör tids nog, men vi vill se Uhtred död.
Han borde ha dött i Dunholm, men Ragnar var svag.
Ska Wessex bli vårt måste vi ta ifrån det dess talisman.
Uhtred av Bebbanburg måste dö.
Dagarna är korta.
Vi har försvagats och Ragnars död är ett omen.
Wessex får vänta.
Du får resa tillbaka till Winchester.
Det varken kan eller vill jag.
-För att göra vad? -Du har lovat oss en saxisk armé.
-Det är dags att du ger oss den. -När Alfred är död.
Aethelred är redo att förråda honom tillsammans med många i Wessex.
Är jag död kan jag inte göra nåt och Alfred dödar mig.
-Be om förlåtelse. -Den får jag inte.
Då måste du böna.
Ge mig en saxisk armé.
Om Uhtred är med Alfred i Winchester dödar du honom.
-Hur ska jag döda honom? -Som du dödade Ragnar.
Jarl...
Det har han inte mod nog för.
Ni måste lära er att vakta er tunga.
Dödade han Ragnar?
-Knut skämtar. -I sömnen.
Han sov inte.
Antingen dog han eller jag. Jag är ingen idiot.
Det här lämnar inte bordet.
-Är du delaktig i det här? -Hans död rör mig inte längre.
Vill du leda oss?
Ragnar borde inte ha låtit Uhtred leva.
Han borde inte ha låtit honom ta med sig din kvinna.
Nu är hon min kvinna.
Vem tar Ragnars män?
Ragnars män tillhör Brida. De väntar på att hon ska komma tillbaka.
Du ger dig av i morgon, Aethelwold.
Ska jag färdas till Wessex för att bli ett lik?
Ska jag sen från graven samla ihop en armé och döda rikets bäste krigare?
Vill ni ha öl, ers nåd?
Alltid.
Tack för att du påminner mig om att jag är adlig, Offa...
Min trogne tjänare.
Du och jag ska ut på en resa.
Jag ska tillbaka till Winchester.
Men du ska göra en resa från bonde till adlig.
Jag förstår inte.
Självklart inte. Du är dum.
Precis som jag har varit dum.
Men om du lyckas med uppdraget
så ger jag dig land och titeln ålderman.
Jag släpper ut dig om du tar mig till ert läger.
Du är inte längre edsvuren till Uhtred.
Uhtred är förhäxad och har blivit tokig.
Gudarna bestämmer mitt öde och det här är deras vilja.
Är du med mig?
Jag visste att du skulle komma.
Han talar till mig i drömmar.
Från Nifelheim.
Han ber mig hjälpa honom att ta sig från Helheim till Valhall.
Det skulle jag göra om jag kunde.
Du är här för att få förlåtelse.
Du övergav honom tre gånger.
Det var ödet, inte mitt val.
Vad gör du? Vi blir kalla.
Nifelheim är mycket kallare än du.
Lider Ragnar ska även vi göra det.
Här får du ingen värme.
-Jag går och lägger mig. -Inlindad i pälsar?
Ge mig din styrka...
...din godhet och din visdom.
Ge mig din kärlek, broder.
Du har min för evigt.
Edward.
Du är ren i dag, förutom fläcken här.
Snälla, mor.
-Hon retar dig. -Sluta.
Det är inte meningen att störa.
Det är nåt jag vill diskutera.
Säg vad du har på hjärtat. Kungen uppskattar rättframhet.
Jag ångrar inte att jag gav Uhtred mitt löfte
eller att jag höll löftet i striden som vi vann.
Men jag erkänner att jag gick bortom det jag har rätt att göra.
Jag gick emot er.
Jag accepterar vilket straff som helst.
Utan mitt samtycke svor du mina män till en förrädare.
Du ledde min armé in i en strid som jag inte stödde.
Dina handlingar var inte värdiga en arvinge.
De var värdiga en kung.
Wessex blir snart ditt.
Det är starkt, men England förblir bräckligt.
Dess framtid säkras inte bara med strid och soldater
utan även med förbund.
Vi vill att du träffar lady Aelflaed.
Det är dags.
Det är ett äktenskap som stärker Wessex och kronan.
Din krona.
Jag ska göra mitt bästa, ers höghet.
För Wessex och för min kung.
Känner du dem?
De ser ut som daner.
-Ja, men känner du dem? -Nej.
Vi ger oss av. Vi kan äta senare.
Vart ska vi?
Till en liten håla på vägen till Legaceaster.
Jag vet inte hur vi kan hjälpa Ragnar att lämna Nifelheim.
Men jag återtar inte mitt liv förrän jag har försökt.
Vad finns i byn?
En sejdare.
Minns du Storri?
-Storri är en riktig skit. -Ja.
Men han var Ubbas sejdare. En dankrigares sejdare.
Om nån kan kontakta en förlorad krigare är det han.
De är borta.
Vi kan vara i byn om två dagar.
Ja.
En pil till så skär jag ut era ögon! Jag vet vem som skickat er!
Gör du?
Säg till Knut att jag kommer när jag är redo.
Knut vill se dandräparen död.
Han är med mig och har mitt beskydd.
Hans huvud är värt sin vikt i silver.
Jag har ett litet huvud.
Kom fram.
Uhtred är min att döda, när jag är redo.
Försvinn nu, medan ni har kvar era kulor.
Knut ska få höra att du skyddar honom.
Säg till Knut att han får mina män när jag kommer.
Han kommer att veta vad det betyder. Stick nu!
Försvinn!
Du förändras inte, kvinna.
Jag skonade dig för Ragnar.
Jag har hört att Uhtred red norrut till Ragnars grav.
Ensam eller med sina män?
Ensam.
-Hans män är kvar hos Aethelflaed. -Jag förstår.
Han är en man i stort behov av Guds vägledning.
Jag kan doppa Uhtred i vatten 1 000 gånger
men han skulle inte hitta Gud, bara fiskar.
Min son behöver honom.
Det smärtar mig att säga det, men det är sant.
Edward behöver Uhtred.
Men han är fredlös och måste förbli så tills jag är borta.
Är det er önskan?
Ja, men jag kan bara säga det till dig.
Det kan inte bli en order.
Min fru kommer att motsätta sig alla förbund mellan Edward och Uhtred.
Men Edward måste fatta egna beslut, med din vägledning, fader Beocca.
Ja, ers höghet.
Tänker du ge Knut dina män?
-De är mina män. -Ska du bli Knuts kvinna?
-Det har inte du med att göra. -Ska du det?
Jag måste överleva. Män följer inte kvinnor. De är för dumma.
Men Knut? Han är en vessla.
Vad föreslår du?
Att jag ger mina män till dig och anfaller Bebbanburg?
Det är nåt du inte gör för att du är saxare.
Han är en vessla och du förtjänar nån bättre än Knut.
-Det är din tur att skita. -Jag behöver inte skita.
Då rider vi och hittar den där lorten Storri.
Det är andra gången vi letar efter Storri.
Förra gången körde du upp en pinne i hans arsle.
Det minns jag. Det glömmer jag aldrig.
-Vi var så unga då. -Vi var daner då.
-Ska vi tävla över kullen? -Varför då?
-Varför inte? -Barnrumpa.
-Är du rädd för att förlora? -Barnrumpa.
Jag tänker på Gisela när jag vaknar och på kvällen innan jag somnar.
Jag förstår.
Jag borde avsky Ragnar för hans horeri, men det kan jag inte.
-Du älskade honom. -Mer än han visste.
Jag står inte ut med tanken på honom i Helheim.
Jag lovar att inte lämna dig förrän vi har lyckats hjälpa honom.
Eller tills du har dödat mig.
Då får vi göra det snabbt, för jag dödar dig säkert snart.
Jag kan inte förlåta dig.
Du svek honom.
-En gång. -Tre gånger.
En gång. Jag gjorde ett misstag. Jag lovade Alfred ett års tjänstgöring.
Du gav honom ditt liv.
Jag svor eden till Alfred en andra gång för att jag inte hade nåt val.
Man har alltid val.
Efter striden vid Ethandun...
...när Ragnar tillfångatogs av Alfred skickades han norrut
för att frita mig ur träldom.
Jag var där.
Ragnar räddade mig.
Sen red vi för att rädda Gisela.
-Efter det dödade jag en präst. -Bra.
För att Ragnar inte förhindrade det...
...och för att jag var under Ragnars ansvar lade Alfred skulden på Ragnar.
Han skulle ställa honom inför rätta och döda honom.
Mina val var att antingen svära en andra ed till Alfred
eller låta min bror dö.
Det sa du inte till Ragnar.
Från Ragnar...
...och från mig.
Jag har alltid älskat dig.
Inte som en fru.
Inte längre som en fru.
Men du är halva mitt liv för evigt.
Och hela din galenskap. Det är vad du sa.
Det är sant.
Är det här vi hittar Storri?
SALFORD I NORTHUMBRIA
Jag ser honom.
Gudarna är med oss.
Är den här från din fru?
-Vad är det? -Det är dåligt.
Ölet?
Din fru kommer att bära många barn, men inga föds levande.
Beklagar, men gudarna kan vara grymma.
Nåt måste jag väl kunna göra?
Hitta en ny fru.
Jag avskyr honom.
Vi behöver honom.
Kom inte närmare.
Jag har färdigheter.
Du har höns och en get och luktar illa, Storri.
Det är allt.
Uhtred Ragnarson.
Och du... Jag vet vem du är.
Jag minns.
-Vi vill bara ha kunskap. -I utbyte mot ditt liv.
Hon skämde ut mig.
Du skämde ut mig med en gren!
-Jag sket blod i flera dagar. -Storri!
-Vi betalar. -Nej.
Vi ska inte skada dig och vi betalar.
Hon får inte komma nära mitt arsle, förstått?
Svär du?
Hon kommer inte i närheten av ditt arsle.
Jag gillade unge Ragnar och hans far, den orädde.
Att han är fångad i Nifelheims köld...
Det ödet förtjänar ingen krigare.
-Hjälper du oss? -Det vill jag.
Men då måste jag vandra med gudarna.
Jag måste be om en lösning, om och om igen.
-Varje gång måste ni betala. -Vi är inte här för att bli rånade.
Nej, ni är väl här för att rädda unge Ragnar?
Ge oss svaret i kväll, eller dö i kväll.
Får hon tala så till mig?
Hjälp oss så får du betalt, men det måste vara i kväll.
Tillåt mig då att förbereda. Ni har dock tur.
Jag har allt som krävs och unge Ragnar får ta del av er tur.
Vi måste döda en höna.
Men inte den lilla. Hon har ett namn.
Vad heter hon?
Han sätter säkert på henne.
Storri?
-Uhtred? -Han är borta.
Han är borta!
Jag svär att jag inte ville fly. Det är gammal vana.
Min förhäxning... Jag förmodar att den fungerade.
Det gjorde den.
Den kostade mig en familj och min make.
Jag kan gottgöra dig. Jag kan hjälpa dig med Ragnar.
Jag gillade honom.
Döda mig inte.
Låt henne inte döda mig. Jag ser att hon vill det.
-Han säger att han kan hjälpa oss. -Ja.
Ni kanske tror att jag är rädd för döden. Det är jag inte.
Ibland skulle jag faktiskt välkomna den.
-Nästan klar. -Vad använder du?
För att nå gudarna behöver man väl svamp?
Ja. Svampar är viktiga.
Det här är en blandning till nåt annat.
Vad?
Den hjälper mig att skita.
-Driver du med oss? -Nej.
Kanske gör jag det.
Det kanske var gift för att ta mitt liv.
Jag driver med er. Den hjälper mig att skita.
Berätta hur vi hjälper Ragnar, annars skär jag upp dig från kuken till halsen.
-Jag vet hur ni kan hjälpa honom. -Berätta då!
-Och inget annat. -Nåväl...
Gudinnan Hel.
Hon ger upp din brors själ.
Men bara i utbyte mot en annan.
Du måste döda mannen som dödade Ragnar.
Mannen som förnekade honom.
Du ska väta svärdet med Ragnars blod.
Endast med det får du döda mannen som skickade honom till Hel.
Det är enda sättet att göra honom fri att träda in i Valhalls festsalar.
Ragnar är död. Hans blod är svart, nära nog damm.
Kan hans blod finnas i andra?
Thyra.
-Vem är Thyra? -Ragnars syster, blodssyster.
Då har ni det.
Betala mig nu väl och lämna mig i fred.
Tack.
Jag har en fråga till.
-Jag betalar. -Fråga.
Hur dödar man en förhäxning?
Jag visste det. Jag såg mörkret på din skuldra.
De är dina.
Har du nåt åt mig, Uhtred?
-Nej, Brida! -Jo! Lita på mig!
Rör honom inte!
Lita på mig! Gör inget!
Gör det inte!
Brida?
Det är så man bryter en förhäxning.
Man måste döda besvärjaren utan att huden brister
och utan att spilla en droppe blod. Du måste göra det med Skade.
Annars måste hon bli din kvinna.
När förhäxade han dig?
När vi var unga.
Han förhäxade mig och jag stack upp en pinne i hans arsle.
Sen dess har jag varit ofruktbar.
-Du bröt din förhäxning. -Ja, vad det nu tjänar till.
Varför inte förr?
För att jag var krigare först.
För att jag är en dåre.
Du är ingen dåre. Du är den modigaste av krigare.
Jag visste hur man bryter en förhäxning när du kom till Dunholm.
Jag sa inget för att jag visste att du inte skulle stanna.
Jag ville se dig lida.
Jag älskade dig, Uhtred, men inte nu.
Jag tror dig inte.
Vi är förenade, du och jag.
Från det ögonblick jag tog din hand på trappan till salen i Eoferwic
var vi förenade.
Du får ogilla mig, hata mig och avsky mig om du vill.
Men kärleken är odödlig.
Den kvarstår.
Jag måste hitta Skade och ta död på förhäxningen.
Sen ska jag till Thyra.
Jag ska hitta Ragnars mördare.
Sen skickar vi honom till Valhall.
Vi ses på slagfältet.
Jag tvekar inte att döda dig.
Det betyder inte att du inte älskar mig.
Text: Gustaf Lundskog