EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Jeg er Uhtred, søn af Uhtred.
Aethelwold har indgået en pagt med danerne i håb om at overtage Alfreds trone.
Jeg kan forbinde sakser og dane.
-Tag til Winchester. -Alfred dræber mig!
-Er Aethelwold der med danerne? -Ja.
Haesten tog troldkvinden Skade.
Men hun har stadig magt over sin tidligere herre, Blodhår.
Hendes forhekselse påvirker også mig.
Hun forbandede jer, og Uhtred finder sig i det.
Jeg vender tilbage. Hvis du stadig er her, dræber jeg dig.
Mine mænd stoler ikke længere på mig.
Uhtred er forbandet og har mistet forstanden.
Står du med mig eller ej, Dagfinn?
Selv Sihtric har forladt mig.
Du er atter forbandet, Uhtred af Bebbanburg. Du vil sygne hen.
Efter min bror Ragnars vanærende død... er hans ånd forvist til Niflheim.
Brida og jeg opsøgte sandsigeren Storri for at finde en måde at befri ham.
Nu må vi sende ham til hans rette hvilested, Valhal.
Du må dræbe Ragnars morder.
Skæbnen betyder alt!
EFTER ROMANERNE AF BERNARD CORNWELL
AETHELFLAEDS HERREGÅRD I MERCIA
-Giv mig øl, træl. -Her.
-Hvad er der? -Mener du, hvem det er?
Osferth.
-Du er tilbage. -Jeg er tilbage.
-Godt. -Jeg er tilbage.
-Sihtric? -Han er borte. Over stok og sten.
Han tog fangerne med, herre.
-Var det en god rejse? -Ja.
Jeg ved, hvad jeg må gøre.
-Osferth. Er du stadig i live? -Naturligvis.
Det bliver umuligt at nå frem til Skade. Hun er omgivet af over 2000 daner.
Det er muligt. Med Guds hjælp.
Jeg spøger. Jeg finder en udvej.
-Hvornår? -Så snart jeg har hvilet mig.
Da vil du spadsere med mig.
Det er en befaling.
Uhtred.
-Sihtrics afrejse... -Svig.
Den har ængstet mændene. De mener, at du bærer ansvaret.
Du og din færd efter Skade.
Nogle af dem ønsker næppe at søge efter hende igen.
Overvej det.
Jeg giver dine mænd proviant. I kan ride i løbet af en dag.
Foretrækker du ikke, at jeg bliver? Sætter du dig ikke imod?
-Ville du foretrække det? -Nej.
Min mand har skrevet. Han kommer snart på visit.
Det er presserende.
-Så bliver jeg, indtil han er rejst. -Din tilstedeværelse gør det blot værre.
-Værre end at han søger dit liv? -Jeg vil ikke skjule mig.
Jeg bor her, og jeg har gennemskuet ham.
Uhtred?
Holdt. Lyt.
Han er forduftet som røg.
Kan du bruge den?
Spidsen fremad, som Pyrlig ville sige.
Vi bør dele os op.
Vi deler os op. Spidsen fremad.
Der! Skyd!
Jeg kender dig. Jeg kender dit ansigt.
Jeg har ingen særlige træk.
Du er fra Winchester.
Spørg løs, og I får sandheden!
-Modig mand. -Jeg er ingen dåre.
Du var i Dunholm. Du tjener Aethelwold.
Sandt, herre.
Og hvad var dit ærinde?
At...
...dræbe dig.
Det glæder mig at have fejlet.
-I den grad. -Det glæder mig!
Jeg vil gerne se min familie igen. Er det forkert?
Jeg vidste ikke, at vi skulle tilslutte os danerne.
Hvorfor ville Aethelwold have Uhtred dræbt?
Fordi Uhtred er Alfreds sværd og skjold.
Vis nåde. Jeg havde intet valg.
Offa. Giv danerne en besked, og jeg lader dig leve.
Herre?
Din familie i Winchester er mine gidsler, hvis du skulle blive opholdt.
Nej, min herre. Hvad er budskabet?
Tag tilbage til Aethelwold og Haesten, Cnut og Blodhår.
Fortæl dem, at Uhtred af Bebbanburg kommer som en skyggevandrer.
Og at de vil dø min brors død. Jeg sender dem alle til Niflheim.
-Det skal jeg gøre, herre. -Det vil du gøre.
Ligesom Sihtric betvivler I mig måske.
Det forstår jeg. Jeg har også betvivlet mig selv.
Men det ligger bag mig.
Jeg er en herre uden rigdom og land.
Jeg kan ikke tilbyde sølv eller fæstning, hvorfra I kan blive fede og dovne.
Følger I mig, venter en hård og skånselsløs sti.
Men stien fører til det endemål, som enhver sand kriger stræber efter.
Agtelse.
Følg mig, og I får min klinge og ed.
Uanset om I er dane eller sakser, sværger jeg,
at jeg vil dø for at beskytte hver og en af jer.
Jeg ved, hvad der må gøres. Men jeg kan ikke gøre det uden jer.
KONGERIGET WESSEX
Hvad nu?
Hvad det end er, er det ikke min undergang.
Det er... Aethelwold, herre. Han er vendt tilbage.
Fader Pyrlig. Jeg vil tale med kongen. Jeg vil ikke tie stille!
-Så Beocca. -Han er optaget.
Så hvem som helst fra witanet! Selv Edward!
-De siger, at han skal gifte sig. -Du er død inden da.
Så appellerer jeg til dig. Man har misforstået mig!
Du skulle hellere bede.
Alfred er i fare.
-Der er dem, der ønsker at skade Wessex. -Mænd som dig?
Hvis jeg ønskede at skade Alfred, ville jeg så rejse alene?
Uden et sværd? Jeg smed det ved porten!
Uden håb!
-Hvorfor varsle danerne? -Spørger mændene eller Finan?
Jeg spørger, men mændene vil gerne vide det.
For at forurolige dem. De ved ikke, hvornår jeg vil komme.
Det vil holde dem vågne.
Og når de sover, skal de drømme om et iskoldt helvede.
Helvede er fyldt med flammer, herre.
-Hvad laver du? -Troede I, at I kunne rejse uden mig?
Aldrig i livet.
KONGERIGET EAST ANGLIA
-Hvad vil du mig? -Jeg vil vide visse ting.
Erobringen af Wessex.
Når tegnene er gunstige, og vi angriber,
hvilken dane vil så vinde hæder?
Du så Alfreds bortgang.
Du sagde, at jeg hev ham af hesten og huggede en økse i hans hjerte.
Jeg drak med dig. Flere gange.
Og så lod du mig gå rundt blandt mændene som et bæger.
I er alle lige uværdige.
Haesten vil kun ligge med dig. Han stoler ikke på dig eller din kraft.
-Du forlod mig. Din sti har ændret sig. -Jeg svigtede dig. Det gør jeg ikke igen.
-Haesten er min styrke og ånd underlegen. -Og dog er jeg hans.
Han kan ikke gøre dig til dronning. Jeg alene kan besejre Alfred.
Alfreds skæbne er nu at dø i sit leje.
Ingen anden kan besejre Uhtred.
Det er du klar over.
Jeg har aldrig løjet for dig, Sigurd.
Men det, du ønsker, og den, du attrår, får du aldrig, så længe Haesten lever.
Dræb ham.
Du glor.
Hvorfor spiser heksen med os?
Fordi Blodhår holder af at glo. Og det er alt, hvad han formår.
-Hun bringer vanskeligheder. -Ønsker du mig død?
-Hvem skulle det gavne? -Os alle.
Også Uhtred?
Red han dig så godt, at du taler på hans vegne?
Du keder mig, heks.
Sihtric. Svar mig på følgende: Ønsker Uhtred at se mig død?
Han ved ikke, om han skal pule eller dræbe dig.
-Han frygter dig. -Fordi hun er ren gift.
Hun har jeres kugler i sin hule hånd. Tro mig.
-Er Brida din kvinde eller ej? -Snart. Hun vendte tilbage for min skyld.
-Snart? -Hendes mænd vil blive mine.
Bed hende tie stille.
Fortæl hende om din kone. Hinsides havet.
-Du forrådte Uhtred. Af hvilken grund? -Fordi han mister mænd og sin forstand.
Vil han tage min kvinde?
Han vil hæve forbandelsen. Han vil komme. Det er jeg sikker på.
Men han er ikke den kriger, han var.
Måske er han mere farlig nu.
Mere ubesindig. Han kan ikke lægge planer.
Derfor kom jeg.
Jeg har givet dig nok tid.
Til at sidde ved graven og til at strejfe om.
-Hvornår? -Hvornår hvad?
Hvornår bliver dine mænd vore?
Sammen vil vi være stærkere end Haesten og Blodhår.
Det er ingen bedrift. De styres af deres pikke og tænker kun på Skade.
Og jeg tænker kun på Brida.
Lad dem drømme om sandsigersken og bekæmpe hinanden.
En splid kan tjene os.
Så jeg spørger...
...hvornår?
I aften. Nu.
Edward, vær ikke rastløs.
Vær rolig. Du har aldrig haft højere agtelse.
Mor, jeg er ikke urolig. Jeg håber, at hun er smuk.
Aelflaed vil være en passende mage.
Ret dig op!
Min konge. Lady.
Ealdermand Aethelhelm. Du har mødt Edward.
Lad mig præsentere min datter, Aelflaed.
Skal parret bevidne forhandlingen eller gå udenfor?
-Under opsyn, naturligvis. -En fremragende idé, herre.
Kunne du vise lady Aelflaed borggården? Den er fredelig.
Lad os handle.
-Må jeg tage plads? -Naturligvis.
Jeg nyder at handle.
Du bør ikke frygte hoffet eller Winchester.
Det er mit håb, at vi kan finde lykke.
Du får ingen grund til at frygte mig, hvis din tavshed skyldes frygt?
Jeg er ikke bange, min herre. Men ord kan være en plage.
-Jeg vil ikke sige noget tåbeligt. -Det vil du næppe.
Det frygter min far.
Det advarede han imod under hele turen fra Wiltunscir.
Det burde jeg måske ikke have sagt.
Din far og min mor har vist noget at lære om tavshedens dyd.
Jeg bekymrer mig også omkring mine ord.
Jeg ved ikke, om de har nogen vægt. Endnu.
Når jeg bliver konge, må jeg vælge dem med omhu.
Jeg er i godt selskab, hvis min hustru gør det samme.
Tilgiv min oprigtighed, herre.
Men den sum, I tilbyder for min datter, forekommer mig lav.
Hvilket også gælder Edwards morgengave.
Begge er generøse. Han er den kommende konge.
Morgengaven er hendes beskyttelse mod de kommende farer.
Dem, vi kender til, og dem, der endnu ikke har vist sig.
Jeg ønsker ikke at støde jer ved at sige, at Edward ikke er jer.
Han er endnu ikke konge. Det er op til witanet.
-Han har vist sit værd ved Beamfleot. -Utvivlsomt.
Han førte an som en konge. Han traf sine egne valg.
Ikke desto mindre.
Når magten videregives fra en ældre til en yngre konge, er der mange farer.
Situationen kan ændre sig for Wessex.
Tal ligefrem.
Det forsøgte jeg.
Andre kan søge jeres trone. Eksempelvis jeres nevø Aethelwold.
Aethelwold er fængslet og vil blive straffet.
Edward vil blive konge.
Men der er farer, min herre.
Det er min pointe.
Er min datter så sikker?
Bryllupsgaverne bør afspejle risikoen.
Aethelwold er ingen trussel mod Edward.
Han er en forræder, der vil blive straffet strengt.
Aelflaed er ikke i fare.
Men jeg forstår din dybfølte kærlighed til din datter.
Som udtryk for velvilje hæver jeg summen med en tredjedel.
Den mængde sølv kunne dække Wiltunscirs gader, ikke sandt?
Mange tak, herre.
Vi bærer bud fra Mercia.
-Hvad nu? -Vi bringer en besked fra danemorderen.
-Har Uhtred sendt dig? -Det gjorde han, frue.
Hvad er budskabet?
Han siger, at han kommer, herre.
Efter jer alle.
Om natten, som en skyggevandrer.
Han siger, at I vil lide Ragnars død.
Han siger... at han vil sende jer til Niflheim.
Lad ham bare komme an.
Giv hans indvolde til Odins ravne.
Jeg vil ofre den saksiske skiderik.
-Det burde du have gjort ved Fearnham. -Hørte jeg en rotte hvæse?
Hvis du ønskede at ofre Uhtred, burde du have gjort det ved Fearnham.
-Men du stak af. -Haesten, lad være.
-Var din tunge. -Du flygtede og tog halen mellem benene.
Svar ikke.
Jeg mistede mænd på slagmarken. Din dumhed kostede dig mænd og fæstning.
Men jeg formåede at holde på min kvinde.
Klap i.
-Skal jeg vise, hvordan jeg tager hende? -Ti!
Kom nu, Blodhår. Jeg skal nok være blid.
Kom hen til Haesten, så skal jeg avle på dig.
-Vi mødes i tvekamp! -Nej! Nu er det nok.
Skal jeg kampkneppe dig, Blodhår?
Vi kæmper nu!
Hvis det er dit ønske, fint. Så kæmper vi tvekamp!
-Hold inde! -Jeg sprætter dig op!
-Bered dig! -Jeg er beredt!
Så forbereder vi en tvekamp.
Denne landsby adskiller sig fra de andre, vi har passeret.
-Den har velstand. -Den trives midt i Danelagen.
Jeg tørster, mine venner.
KONGERIGET MERCIA
Indbyggerne er lige så fede som en olieret biskop.
-En olieret biskop? -Nemlig.
Er det et problem?
Dig!
Hvem er du?
-Hvem er du? -Guthlac. Jeg er byens lensmand.
-Jeg er Uhtred af Bebbanburg. -Stedet er mig ubekendt.
Vi tjener lady Aethelflaed og dermed Mercia.
-Som jer, utvivlsomt. -Vi er mercianere, ja.
Kornfede mercianere.
-Hvad ønsker I? -Mad og øl. Et sted at hvile.
Jeg håber, lejet bliver varmere end velkomsten.
Ingen sværd. Læg jeres våben ved hestene.
Mine døre er åbne for jer.
Du får ikke mit sværd, men jeg giver dig mit ord.
Vi er kun ude efter mad, øl og hvile.
Nuvel. Men vær advaret. Vi holder ikke af...
-Fremmede med sværd? -Nemlig.
Nu sender han en budbringer til danerne, hvilket kan tjene til vor fordel.
Det er god jord, som jeg gav min kone. En skønne dag vil jeg have den tilbage.
Og så skal hun lægges i den.
-Du skal indynde dig hos hende, Aldhelm. -Med hvilket sigte, herre?
Lig bare med hende.
Med hvilket sigte, herre?
Del leje med hende, så vi kan blive skilt. Du skal være min spion.
Dit forslag er uacceptabelt.
-Vi sender 30 mænd for at bevogte dig. -Dine mænd.
Fredløse trængte ind på din gård, min kære. Man ville dig til livs.
Skal jeg fritage dig for ansvaret for min sikkerhed på skrift?
Mine vagter rækker.
Hvor er din datter? Halvdanen?
-Din datter er ikke halvt dane. -Hun ligner en dane.
Morer samtalen dig, Aldhelm?
Det slog mig, herre, at du også ligner en dane.
Maden er uspiselig.
Jeg må kaste op.
Gør ham ikke vred, frue. Han er farligere, end du tror.
Jeg skal indynde mig hos dig.
-Skal jeg synge et kvad for dig? -Måske en anden gang.
Jeg beundrer dig.
Mere end det.
Tag imod Aethelreds tilbud.
Jeg vælger halvdelen selv. De vil være loyale mod dig.
Jeg begynder at tro, at du er en god person.
Ikke just, frue.
Det er endnu varmt.
-Ved han, at du er her? -Det er uvæsentligt.
Du ved, hvem jeg er. Du har tiltro til mig.
Mit eneste ønske...
...er din sejr.
-Du må vinde mig. -Du vil atter blive min.
Han er sløv. Han kan ikke vinde.
-Det må han ikke. -Det vil han ikke. Det sværger jeg.
Han må ikke vinde. Aldrig nogensinde.
Jeg er nødt til at gå.
Kom så!
Kampen er til døden.
Valhal vil byde én velkommen.
Ja!
-Er I klar? -Ja!
Så...
...begynd.
Hvem ønsker du som sejrherre?
Min skæbne ligger ikke hos dem.
-Dræb ham! -Gør det af med ham!
Kom så, Blodhår!
Kom an.
Kom hen til Haesten!
Hun er gift for enhver mand.
Vi begraver ham.
Som en kriger!
Han holder gilde i de store sale med vore fædre!
Begrav ham.
Jeg morede mig mere til min fars begravelse.
-Kendte du din far? -Hans næver.
De er her.
Jeg kan se jer!
Gå om bagved.
Fortæl vor gæst Uhtred, at han er omringet.
Mænd med våben, herre. Nogle med buer.
Han har sendt sin budbringer og vil spærre os inde.
På en kro? Det kunne være værre.
Guthlac er danernes mand. Når de får besked, vil de komme for at dræbe os.
Godt. Så har deres lejr færre vagter. Vi er en distraktion.
Og vi er omringet.
Bevogt døren.
-Herre. -Osferth.
-Jeg vil blot tale. -Så tal.
-Jeg ønsker ikke at kæmpe. -Sikken skam.
Intet fuldender en aften på kroen som et slagsmål.
-Hvad med en kvinde? -Måske.
I er i undertal. Der er ingen flugtvej, og vi har buer.
Overgiv jer! Så lader vi mændene leve.
De vil kun have Uhtred.
-Du er en forræder. -I kan ikke flygte.
Lad mig gentage: Vi er kun ude efter Uhtred.
I er alle frie mænd. I kan selv vælge.
Vi støtter dig, herre!
Bloker døren.
Fruer.
Vi kan ikke klatre ud. Så skyder de os.
Kast øksen til mig.
Hvad nu, herre?
-Giv mig fakler. -Hurtigt!
-Han elsker flammer. -Han ville elske helvede.
Finan.
-Brand! -Hurtigt! Af sted!
Løb!
Taget!
-Det hele bryder i brand! -Kast vand på det! Red bygningen!
Bliv! Stå fast!
Kujoner!
Flere.
Vi brænder hele byen om nødvendigt.
Herre!
Få dem ud! Red kroen!
Skån mig, herre.
Danerne tvang mig til det. Jeg havde intet valg.
Glem det aldrig!
I tjener Mercia!
Først og sidst.
Haesten!
-Uhtred er i nærheden. -Han opsøger os.
Og han er fanget i en landsby oppe ad floden.
Vi burde dræbe ham sammen, men en af os bør blive.
Så er han din at dræbe, min ven.
Rid ud og vind hæder.
Vi skal dræbe en danemorder!
Witanet er samlet og vil høre din erklæring.
Det var dit ønske.
Det glæder mig at være hjemme, min konge. Jeg havde ikke ventet en velkomst...
Du anklages for at konspirere med danerne om at angribe Wessex og Mercia.
Ja, herre. Sådan må det have set ud. Men det er ikke sandheden.
Fader Beocca.
Da jeg besøgte Ragnar Ragnarsons fæstning i Dunholm,
tog Aethelwold personligt imod mig.
Det glædede mig at se dig.
Han var afslappet i danernes selskab, selv da de planlagde at erobre Wessex.
Jeg frygtede for livet.
I East Anglia blev han set med danerne Sigurd Blodhår og Haesten.
-Og Cnut. -Du!
Du aftalte med danerne, at du skulle overtage denne trone som deres marionet.
Hvad har du at sige?
Jeg opholdt mig blandt danerne og benægter det ikke.
Men historien er ikke, som fader Beocca beretter.
Du holder af historier. Hvilken skal vi tro denne gang?
Herre, under jeres ledelse er jeg blevet en mand.
Jeg tjente jer i kamp, ikke sandt?
Jeg ville udspionere danerne og bringe Wessex deres planer.
Lad os høre!
Jeg tog til Dunholm og gav danerne løgne, så de troede, jeg havde forrådt jer.
De betroede sig til mig og afslørede deres planer.
Uhtred var der.
Sandheden er, at Uhtred har forrådt os.
Min synd var forfængelighed, ikke svig.
Uhtred er vendt tilbage til Mercia. Han tjente os atter ved Beamfleot.
Emnet er Aethelwolds ugerninger, ikke Uhtreds.
Jeg kan ikke nægte, at jeg under opholdet var fristet af den frugt, man bød mig.
Men jeg indså, da jeg overværede dem, at de er... hedninge.
De har unaturlige tilbøjeligheder.
Behåring.
Jeg kunne aldrig blive som dem, og jeg ville advare jer, herre.
Endda rådgive. Men først og fremmest vil jeg støtte jer.
Og de lod dig frit forlade deres lejr?
Jeg kender dig ikke. Men jeg fik ikke ligefrem lov til at vandre ud af lejren.
Jeg sagde, at jeg ville dræbe Uhtred. De frygter ham. Med rette.
Han er til fare for os alle.
Hvis du ville udspionere danerne, hvorfor informerede du så ikke kongen?
Hvem ved, hvilke hemmeligheder han kan have videregivet?
Han må dømmes. Og han må henrettes.
Hvilke af danernes hemmeligheder kom dig for øre?
De afventer jeres død, herre. De vil udnytte det efterfølgende kaos.
Jeg vil sværge troskab mod ætlingen Edward.
Kongen ønsker at bede.
Gid du var blevet ved danerne.
Taler han til jer, herre?
Jeg har spurgt, men ikke modtaget svar.
Witanet venter.
-Jeg burde have hindret ham i det. -I gjorde, hvad I kunne.
Ingen kan hjælpe en skabning som Aethelwold. Han er uden formål.
-Så burde jeg have givet ham et. -Han har vist fundet sit eget.
Han er svag. Accepter det.
Han stinker af synd. Han var fordærvet fra fødslen.
Aethelwolds mangler skyldes mine. Men det tilfalder mig at dømme ham.
Intet menneske kunne være mere tilgivende, end I har været. End ikke hans fader.
Min elskede broder.
-Hvordan skal jeg tage hans søns liv? -Slethed må gengældes.
Måske bør det være op til Gud at dømme Aethelwold.
Lad ham ikke leve! Det vil blive opfattet som svaghed.
Så derfor må jeg tage min brodersøns liv?
Og hvis jeg vender den kristne nåde ryggen så tæt på enden...
...vil himlens porte så lukke sig for mig?
Aldrig, min herre.
Aethelwold ser sig selv som konge.
Han udgør en fare mod Edward.
Jeres egen søn.
Cnut og kun Cnut.
Det rækker. Så er der færre mænd i lejren.
Sigebriht. Tak.
Må jeg spørge om en sag? Hvorledes trives den pige, som du elskede?
-Ecgwynn, ikke sandt? -Jo. Hun lever på et kloster.
Mens Edward gifter sig med en ny uden tøven.
Jeg ville forstå det, hvis du ikke ønskede at tjene ham.
Men har mænd som os et valg?
Kongen.
Træd frem.
Aethelwold.
-Det glæder mig, at du er vendt hjem. -Jeg har intet andet hjem.
Jeg har valgt til dels at godtage dit ord.
Tak, herre.
Det er sandt, at danerne ikke er som os. Ikke endnu.
Vi følger Guds love.
Han har skænket os utallige velsignelser og stor barmhjertighed.
Wessex er et helligt sted. Vort hjem og vor agerjord.
Her er retskaffenhed.
Og nåde.
Alt, som vi elsker, og som vi har opbygget...
...findes her.
Dette land, som udgør Englands fremtid...
...har du bragt i fare.
At vende øjet mod danerne... skal straffes...
...med blindhed.
Herre, det kan I ikke mene. Min konge.
At se er vished. En konge ser med begge øjne.
Aethelwold burde miste begge sine, men jeg er nådig. Han skal kun miste ét.
Således kan Aethelwold bruge det andet til at søge frelse.
Nej! Min herre, jeg beder jer.
Jeg har angret og overladt mig til jeres nåde.
Jeg har tilstået mine synder. Onkel...
-Steapa. -Jeg beder jer. Nej.
Nej, herre! Lad være!
Nej, vent! Lad være!
Jeg beder jer! Nej!
Når mørket falder på, er det end ikke et sted for skyggevandrernes konge.
Der kommer nogen.
Det er Sihtric.
-Har du noget at sige, knægt? -Det har jeg.
Overgiv dig.
I narrede os! Herregud, Finan! Men hvorfor?
Ellers ville ingen have troet på det.
-Jeg narrede dig. -Jeg vidste det.
-Nej. Var jeg overbevisende? -Nogenlunde.
Jeg vidste det altså.
Jeg håber, at det var umagen værd.
Hvad fandt du ud af? Vi så Cnut ride bort.
Haesten er alene i lejren.
-Hvad med Blodhår? -Død.
Han kæmpede mod Haesten og blev dræbt af Skade.
-Gode gud. -Hun er en led heks.
-Ved hun, at jeg er nær? -Ja. Og at du vil skyggevandre.
Der er for mange vagter.
De lader hende indsamle græs og urter ved et træ til besværgelser.
Et fritstående træ på den anden side af lejren.
Giv hende besked og før hende derud.
Og hvis hun nægter, eller Haesten hindrer det?
Hun vil ikke nægte, og Haesten vil ikke nægte hende.
Du har aldrig svigtet mig. Vi ses ved træet.
Kom.
Jeg vidste, du ville komme.
Jeg er klar.
-Jeg er klar. -Jeg er klar.
Skade! Kan du høre mig?
-Haesten. Dræb ham for mig. -Ikke nu. Løb!
Han er her, herre! Uhtred er her!
Følg mig!
-Løb! -Der er skibe ved floden!
Til floden. Sihtric, du fører an.
Af sted!
Vi angribes. Haesten vil have skibene gjort klar!
Straks! Løsn fortøjningen.
Kom så!
Båden!
Pas på, at den ikke kæntrer!
Gør årerne klar!
Sæt årerne i!
-Og ro! -Ro!
Og ro!
-Uhtred, hurtigt! -Ro!
-Ro som en forpulet slave! -Ro!
Ro!
Tekster af: Jakob Mølbjerg