EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Jeg er Uhtred, sønn av Uhtred.
Aethelwold og danene inngikk en pakt for å vinne over syke Alfred.
Jeg kan forene saksere og daner.
-Dra til Winchester. -Alfred dreper meg.
Er Aethelwold med danene?
Haesten har tatt seeren Skade.
Hun har fortsatt makt over sin forrige herre, Blodhår.
Jeg er også forhekset.
Hun har forbannet alle sammen.
Jeg kommer igjen. Er du her da, dreper jeg deg.
Jeg stoler ikke lenger på mine menn.
Uhtred har gått fra vettet. Støtter du meg, Dagfinn?
Selv Sihtric har forlatt meg.
Du er forhekset igjen, Uhtred. Du skal forvitre.
Og etter det uverdige drapet på min bror, Ragnar,
er sjelen hans forvist til Nivlheim.
Brida og jeg oppsøkte seeren Storri for å befri ham.
Nå må vi sende ham til hans rette hvilested, Valhall.
Du må drepe Ragnars morder.
Skjebnen avgjør.
BASERT PÅ BERNARD CORNWELLS BØKER
DROITWICH, AETHELFLAEDS GODS I MERCIA
-Mer øl, slave. -Her.
-Hva er det? -Hvem, mener du.
Osferth.
-Du er tilbake. -Ja. Jeg er tilbake.
-Sihtric? -Han dro.
Og... Med fangene, lord.
-Var reisen god? -Ja. Jeg vet hva jeg må gjøre.
-Osferth. Lever du ennå? -Så klart.
Det blir umulig å hente Skade. Hun er blant 2000 daner.
Det går. Med Guds hjelp.
Nei da. Jeg vet ikke ennå.
-Når? -Når jeg har hvilt.
Da blir du med meg. Det er en ordre.
Uhtred.
-Sihtrics... -...forræderi.
Det plager mennene. De mener at du har skylden.
Du og jakten på Skade.
Noen nekter å finne henne igjen.
Tenk på det.
Du får mine menn, som avtalt. Du kan dra om en dag.
Vil du ikke ha meg her lenger?
-Ingen krangel? -Vil du krangle?
Nei.
Min mann skriver at han kommer snart. Det haster tydeligvis.
-Da blir jeg til han har dratt. -Nei. Det gjør det verre.
-Han vil drepe deg. -Jeg går ikke i skjul. Dette er mitt gods.
Uhtred?
Stans!
Lytt.
Han er borte. Som røyk.
Kan du bruke den? Spissen først, som Pyrlig ville sagt.
Vi bør dele oss.
Vi deler oss.
Spissen først.
Der! Skyt!
-Jeg drar kjensel på fjeset ditt. -Det er et alminnelig fjes.
Du er fra Winchester.
-Jeg sverger på å fortelle sannheten. -Modig mann.
-Jeg er ikke dum. -Du var ved Dunholm.
-Du er Aethelwolds mann. -Det er jeg.
Hva er oppdraget ditt?
Å...
...drepe deg.
-Og jeg er glad for at jeg mislyktes. -Voldsomt.
Jeg vil treffe familien igjen. Er det så galt?
Jeg visste ikke at vi skulle til danene.
-Hvorfor vil Aethelwold drepe Uhtred? -Fordi han er Alfreds kriger.
Jeg hadde ikke noe valg.
Offa, gi danene en beskjed, så lar jeg deg leve.
Lord?
Jeg tar familien din til fange hvis du kommer på avveier.
Nei, lord. Ja, lord. Hva er beskjeden?
Dra tilbake til Aethelwold, Haesten, Cnut og Blodhår.
Si at Uhtred av Bebbanburg kommer som skyggegjenger.
De skal dø som min bror. Jeg sender dem til Niflheim.
-Det kan jeg si. Jeg sverger. -Det skal du.
Noen av dere tviler kanskje på meg. Det forstår jeg.
Jeg har tidvis tvilt på meg selv.
Men den tid er over.
Jeg er en lord uten rikdom og jord.
Jeg kan ikke gi dere sølv og et gods hvor dere kan bli fete.
Min vei er tøff og brutal.
Men den leder til noe som alle krigere ønsker seg.
Berømmelse.
Følg meg, så har dere mitt sverd.
Enten dere er dane eller sakser, vil jeg dø for å beskytte hver eneste en.
Jeg vet hva som må gjøres. Men det går ikke uten dere.
WINCHESTER, KONGERIKET WESSEX
Hva nå? Det blir sikkert ikke min undergang.
Det er Aethelwold, lord. Han er tilbake.
Fader Pyrlig, få snakke med kongen. Jeg slutter ikke å spørre!
Fader Beocca, da. Hvem som helst fra Witan! Selv Edward.
-Han skal visst gifte seg? -Da er du død.
Da ber jeg deg. Jeg er misforstått!
Du burde heller be til Gud.
Alfred er truet... av dem som vil skade Wessex.
Menn som deg?
Ville jeg da kommet tilbake alene?
Uten sverd. Jeg kastet det fra meg!
Uten håp!
-Hvorfor advare danene? -Er det du som spør?
Ja, men de andre vil vite det.
Jeg vil skremme dem. De vet ikke når jeg kommer.
Da blir de søvnløse.
Og når de sovner... skal de drømme om et kaldt helvete.
Helvete er et varmt sted, lord.
-Hva gjør du? -Aldri i livet om dere drar uten meg.
HUNSTANTON, KONGERIKET EAST ANGLIA
-Hva ønsker du? -Jeg vil vite. Om erobringen av Wessex.
Når tiden omsider er inne for å angripe, hvem av danene vil få ære?
Du så Alfreds død.
Det var jeg som rev ham av hesten og satte øksa i ham.
Jeg drakk med deg.
Så sende du meg videre som et beger.
Alle sammen er like uverdige.
Haesten vil bare ligge med deg. Han tror ikke på deg.
-Du forlot meg. -Jeg sviktet deg én gang.
Aldri igjen.
-Jeg er sterkere enn Haesten. -Likevel er jeg hans.
Men ikke dronning. Kun jeg kan beseire Alfred.
Alfred kommer til å sovne inn.
Kun jeg kan beseire Uhtred. Det vet du.
Jeg har aldri løyet for deg.
Men ditt ønske blir aldri oppfylt så lenge Haesten lever.
Drep ham.
Du liker å glo.
Hvorfor er heksa her?
Fordi Blodhår liker å glo. Det er alt han kan.
-Hun er farlig. -Ønsker du meg død?
-Hvem ville det gagne? -Alle sammen.
Uhtred også? Red han deg godt, siden du snakker for ham?
Du kjeder meg, heks.
Sihtric? Svar meg på dette: Ønsker Uhtred meg død?
Han vet ikke om han skal pule eller drepe deg.
-Han er redd. -Fordi hun er giftig.
Hun har balletak på dere. Tro meg.
-Er Brida din eller ikke? -Snart.
Hun kom for min skyld. Hennes menn blir mine.
-Be henne holde munn. -Fortell henne om kona du har over havet.
Du forrådte Uhtred. Hvorfor?
-Han mister både menn og vett. -Kommer han etter min kvinne?
Han vil bli kvitt forbannelsen. Ja, han kommer.
Men han er ikke som før.
-Er han farligere nå? -Mer skjødesløs. Han planlegger ikke.
Derfor er jeg her.
Jeg har gitt deg nok tid.
Til å sitte ved graven og streife rundt.
-Når? -Hva?
Når blir dine menn våre menn?
-Sammen blir vi sterkere enn de andre. -Det er ingen bragd.
-De tenker ikke på annet enn Skade. -Og jeg tenker bare på deg.
La dem drømme om seeren. La dem splittes. Det kan gagne oss.
Så jeg spør...
Når?
I kveld. Nå.
Edward! Slutt å fikle.
Ikke vær redd. Din stand er høyere enn før.
Mor, jeg er ikke redd. Jeg håper at hun er pen.
Aelflaed blir nok en god make.
Rett deg opp!
-Herre konge. Lady. -Jarl Aethelhelm. Du har møtt Edward.
Ja. Her er min datter, Aelflaed.
Skal paret la oss forhandle i fred? Under oppsyn, så klart.
Utmerket forslag, lord.
Edward, vis Aelflaed borggården. Det er fredelig der.
Vi får begynne med prutingen.
-Får jeg sitte? -Klart det. Jeg liker å prute.
Ikke vær redd for slottet og Winchester.
Jeg håper at vi kan bli lykkelige.
Du skal ikke frykte meg. Er det derfor du tier?
Jeg er ikke redd, men ord er vanskelige iblant.
-Jeg vil ikke si noe dumt. -Det gjør du nok ikke.
Min far frykter det. Han sa det hele veien fra Wiltunscir.
Burde jeg ikke sagt det?
Både din far og min mor har noe å lære av stillheten.
Jeg er også bekymret for ord. Jeg vet ikke om mine er viktige nok.
Som konge må jeg velge dem med omhu.
Det er fint at min hustru også gjør det.
Ha meg unnskyldt, lord.
I mine øyne er brudeprisen du tilbyr for min datter, altfor liten.
-Det gjelder også Edwards morgengave. -Det er godt nok. Hun blir dronning.
Morgengaven er hennes beskyttelse mot farene som venter.
Både dem vi vet om, og dem som ennå er ukjente.
Ikke ta det ille opp, men Edward er ikke deg.
Han er ikke konge ennå. Det er det Witan som avgjør.
-Han viste seg verdig ved Beamfleot. -Jeg tviler ikke.
Han ledet som en konge. Han tok egne beslutninger.
Likevel...
Når kongemakt skifter hånd, blir det en farlig tid.
Det kan endre seg for Wessex.
-Vær ærlig. -Det er jeg allerede.
Andre kan kreve tronen. Din nevø, Aethelwold, er én.
-Aethelwold er fengslet og får sin straff. -Edward blir konge.
Men risikoen finnes, lord. Det er poenget mitt.
Vil min datter være trygg da? Gavene bør gjenspeile risikoen.
Aethelwold er ingen trussel. Forræderen vil få den strengeste straff.
Aelflaed er ikke i fare, men jeg forstår den store omtanken du viser datteren din.
Derfor hever jeg brudeprisen med en tredel.
Det er vel nok sølv til å brolegge Wiltunscir?
Takk, lord.
Beskjed fra Mercia.
-Hva er det? -Beskjed fra danedreperen.
-Sendte Uhtred deg? -Ja, lady.
-Hva er beskjeden hans? -Han sier...at han skal ta deg, lord.
Alle sammen.
Om natten, som skyggegjenger.
Han sier at dere skal dø som Ragnar.
Han vil...sende alle sammen til Niflheim.
-La ham bare komme. -Gi innvollene hans til Odins ravner.
Jeg skal ofre den jævelen.
-Det skulle du gjort ved Fearnham. -Hørte jeg en rotte?
Jeg sa: Hvis du vil ofre Uhtred, burde du gjort det ved Fearnham.
-Men du flyktet. -Slutt, Haesten.
Pass tungen din.
-Flyktet du ikke? Stakk av? -Ikke si noe, Blodhår.
Jeg tapte på slagmarken. Du tapte i en borg.
-Men jeg klarte å beholde kvinnen min. -Hold kjeft.
Skal jeg vise deg hvordan jeg tar henne?
Kom igjen, Blodhår. Jeg skal være varsom.
Kom til Haesten, så skal jeg sette barn på deg.
-Nå skal vi kjempe. -Blodhår! Nå er det nok.
Skal jeg knulle deg i kamp, Blodhår?
-Nå skal vi kjempe! -Hvis det er det du vil, så!
-Slutt, Haesten! -Jeg skjærer ut hjertet ditt!
Jeg er klar!
Jeg er klar.
Da blir det vel kamp.
Denne landsbyen er annerledes enn de andre.
-Den blomstrer. -Og det i hjertet av Danelagen.
Jeg er tørst.
CROWLAND, KONGERIKET MERCIA
Alle er tykke som en fetet biskop.
-En fetet biskop? -Ja så menn. Har du noe imot det?
Du!
Hvem er du?
-Hvem er du selv? -Jeg er Guthlac, thegnen her.
-Jeg er Uhtred av Bebbanburg. -Aldri hørt om det.
Vi tjener lady Aethelflaed og Mercia.
-Dere også, vel? -Vi er mercianere, ja.
Fete mercianere.
-Hva vil dere ha? -Mat og øl. Og et sted å sove.
Helst varmere enn velkomsten.
Ingen sverd. Legg våpnene ved hestene.
Da får dere komme inn.
Jeg gir deg ikke sverdet, men mitt ord. Vi ønsker bare mat, øl og hvile.
-Greit. Men vit dette: Vi liker ikke... -Fremmede med sverd?
Det, ja.
Nå sender han en budbringer til danene. Det kan gagne oss.
Min kone fikk god jord av meg. Jeg vil gjerne ta den tilbake.
Med henne begravd der.
-Få henne til å like deg. -Med hvilken hensikt, lord?
-Ligg med henne om du vil. -Med hvilken hensikt, lord?
Da kan jeg skille meg fra henne. Du skal være spionen min.
Forslaget ditt er uhørt.
-Likevel... 30 menn skal vokte deg. -Dine menn.
Fredløse kom inn på godset ditt, kjære. De forsøkte å drepe deg.
Vil du ha skriftlig fritak fra ansvaret for meg?
Garden min er god nok.
Hvor er datteren din? Halvdanen?
-Din datter er ikke det. -Hun ser slik ut.
Morer vi deg, Aldhelm?
Jeg tenkte bare at du også ser ut som en dane.
Maten er uspiselig.
Jeg må spy.
Ikke terg ham, lady.
Han er farligere enn du aner. Jeg skal få deg til å like meg.
-Skal jeg synge for deg? -Kanskje en annen gang.
Jeg beundrer deg, lady. Mer enn som så, til og med.
Ta imot Aethelreds menn.
Halvparten. Jeg velger dem ut, og de skal følge dine ordre.
-Du er visst en god mann, lord Aldhelm. -Ikke akkurat, lady.
Den er varm.
-Vet han at du er her? -Det spiller ingen rolle.
Du kjenner meg. Du tror på meg.
Alt jeg vil ha...er din seier.
Du må vinne meg.
Du skal bli min igjen. Han har trege føtter.
-Han må ikke vinne. -Jeg sverger.
Han kan ikke vinne. Aldri.
Jeg må gå.
Kom igjen!
Kjemp til døden.
Valhall venter én mann.
Ja!
-Er dere klare? -Ja!
Så...
...begynn.
Hvem heier du på?
Ingen av dem.
Drep ham!
Kom.
Kom til Haesten!
Hun er farlig.
Vi begraver ham.
Som kriger.
Nå fråtser han i Valhall, som våre fedre.
Begrav ham.
Min fars begravelse var festligere.
-Kjente du ham? -Knyttneven hans.
De er her.
Jeg ser dere!
-På baksiden. -Uhtred er omringet.
De bærer våpen. Noen har buer.
-Han vil holde oss fanget. -I ei ølstue? Det fins verre steder.
Guthlac tilhører danene. De kommer for å drepe oss.
Det er bra. Det blir færre menn i leiren deres.
Og vi er omringet.
-Pass på døren. -Lord.
Osferth.
-Uhtred, jeg vil bare snakke. -Så snakk!
-Jeg vil ikke kjempe. -Det var synd.
Et drikkegilde avsluttes best med kamp.
-Eller en kvinne. -Dere er i mindretall!
Det fins ingen utvei.
Overgi deg! Da får dine menn leve. De vil bare ha Uhtred.
Du er en forræder.
Du kan ikke flykte! Vi vil bare ha Uhtred.
Dere står fritt til å velge.
-Vi er med deg, lord. -Steng døren.
Mine damer.
Hvis vi klatrer ut, blir vi skutt.
Gi meg øksa.
-Hva nå, lord? -Gi meg en fakkel.
Han liker å tenne på ting.
Finan.
-Ild! -Hjelp!
Flytt dere!
Taket! Det tar fyr!
Hent vann!
Bli hos meg!
Feiginger!
Mer!
-Vi brenner alt om vi må. -Lord!
Slipp dem ut! Redd ølstua!
Nåde, lord. Danene tvang meg. Jeg hadde ikke noe valg!
Glem aldri!
Dere tjente ladyen av Mercia.
Først og fremst.
Haesten!
-Uhtred nærmer seg. -Så han kommer etter oss.
Han blir holdt fanget i en landsby.
Vi to burde drepe ham, men én må bli her.
Da får du drepe ham, min venn. Dra og gjør deg beryktet.
Vi skal drepe danedreperen!
Witan er klar til å høre din side.
Det var det du ville.
Jeg er glad for å være hjemme. For en hjertelig velkomst.
Aethelwold. Du og danene planla å angripe Wessex og Mercia.
Det virket nok slik, men det er ikke sant.
Fader Beocca.
I Ragnar Ragnarsons fort i Dunholm
-tok Aethelwold meg imot. -Jeg var glad for å se deg.
Han trivdes i lag med danene, selv om de planla å angripe Wessex.
Jeg var i livsfare.
I East Anglia ble han sett med Sigurd Blodhår og Haesten.
-Og Cnut. -Du!
Du avtalte med danene å overta tronen, som deres nikkedukke.
Hva har du å si?
Lord, jeg var riktignok hos danene.
Men det er ikke som fader Beocca sier.
Hvilken historie dikter du opp denne gangen?
Med din veiledning har jeg blitt en mann. Har jeg ikke tjent deg godt?
Jeg spionerte på danene for å avsløre dem.
La ham snakke!
Jeg dro til Dunholm og lot danene tro at jeg hadde forrådt deg, lord.
De godtok meg og avslørte planene sine.
Uhtred var der.
Faktisk er det Uhtred som har forrådt oss.
Jeg er ingen forræder.
Uhtred kom tilbake til Mercia. Han tjente oss ved Beamfleot.
Saken gjelder Aethelwold, ikke Uhtred.
Mens jeg var hos danene, ble jeg fristet av syndens eple.
Men etter hvert innså jeg at de er... hedninger.
De gjorde skrekkelige ting.
Og håret...
Jeg kom meg unna dem for å advare deg.
Og gi deg råd.
Men mest for å støtte deg.
Lot de deg dra fra leiren uten å gjøre motstand?
Jeg kjenner ikke deg, men jeg fikk ikke dra uten videre.
Jeg lovte å drepe Uhtred. De frykter ham.
Og det bør de. Han er en fare for alle.
Hvis du spionerte på danene, hvorfor informerte du ikke kongen?
Hvem vet hva han kan ha fortalt dem?
Han må stilles for retten. Og henrettes.
Hvilke hemmeligheter har du oppdaget?
De venter på din død, lord. De vil utnytte kaoset som følger.
Jeg vil sverge troskap til arvingen Edward.
Kongen ønsker å be Gud om svar.
Du skulle blitt hos danene.
-Taler han til deg, herre konge? -Jeg har spurt, men får ikke svar.
Witan venter.
-Jeg burde stanset ham. -Du gjorde alt du kunne.
Hva kan man gjøre? Aethelwold mangler hensikt.
-Jeg burde gitt ham det. -Han har funnet det selv.
Han er svak. Godta det.
Han oser av synd. Han var råtten fra fødselen av.
Aethelwolds mistak skyldes mine. Likevel skal jeg dømme ham.
Ingen er nådigere enn deg.
-Ikke engang hans far. -Min elskede bror.
-Jeg kan ikke ta hans sønns liv. -Ondskap må straffes.
Det er nok best at Gud dømmer ham.
Han kan ikke leve. Da fremstår du som svak.
Så jeg må drepe min brors sønn?
Og vike fra den kristne nådens vei så nær slutten?
-Blir da perleporten stengt for meg? -Aldri, lord.
Aethelwold er en mann som anser seg som konge.
Han er en fare for Edward. For din egen sønn.
-Cnut og bare ham. -Godt nok. Færre menn i leiren.
Takk, Sigebriht.
Jeg må spørre... Hvordan går det med jenta du elsket?
-Ecgwynn, var det ikke? -Ja. Hun er gått i kloster.
Og Edward gifter seg uten å ofre henne en tanke.
Jeg forstår det godt om du ikke vil tjene ham.
Men har menn som oss et valg?
Kongen.
Tre frem.
Aethelwold.
-Jeg er glad for at du er hjemme. -Dette er mitt eneste hjem.
-Jeg har bestemt meg for å tro på deg. -Takk, lord.
Taler du sant, er ikke danene som oss.
Vi styres av Gud.
Han har forært oss utallige velsignelser og grenseløs nåde.
Wessex er et hellig sted. Her er det mark og grøde.
Skjønnhet...
...og medynk.
Alt vi elsker, og alt vi har bygd, er her.
Dette riket er Englands vugge.
Det har du satt i fare.
Fordi han så til danene...
...skal han som straff...blindes.
Det kan du ikke mene.
Lord? Det kan du ikke mene.
Å se er å forstå. En konge ser med begge øynene.
Aethelwold bør miste begge, men jeg vil spare det ene.
Da har han ett til å finne frelse med.
Nei!
Lord, vær så snill.
Jeg angrer og ber om nåde. Jeg har tilstått mine synder.
-Steapa. -Nei...
Nei, lord. Vær så snill!
Vent! Vær så snill!
I mørket ville selv skyggegjengernes konge vært utilpass her.
Noen kommer.
Det er Sihtric.
-Har du noe å melde? -Det har jeg.
Overgi deg.
Dere lurte oss. De lurte oss, Finan! Hvorfor?
Du er så lettlurt, Osferth.
-Jeg lurte deg. -Jeg visste.
-Nei da. Var jeg god? -Litt.
Jeg visste det!
-Var det verdt det? -Det håper jeg.
Hva vet du?
-Vi så Cnut på veien. -Kun Haesten er igjen.
-Hva med Blodhår? -Død.
-Han ble drept av Skade. -Kjære vene.
-Den heksa er fryktelig. -Vet hun at jeg kommer?
Hun vet om skyggegangen. De har for mange vakter.
Hun får samle urter ved et tre til heksekunstene sine.
Et tre?
-Et enslig tre på bortsiden. Du ser det. -Ta henne med dit i kveld.
-Og om hun nekter, eller han hindrer det? -Det kommer ikke til å skje.
Du har aldri sviktet meg. Ses ved treet.
Kom igjen. Finan?
Jeg visste at du kom.
-Jeg er klar. -Jeg er klar.
Skade! Hører du meg?
-Haesten! Drep ham. -Ikke nå. Løp!
Han er her, lord! Uhtred er her!
Følg meg!
-Løp! -Det er skip på elven!
Til elven! Vis vei.
Fort!
Vi blir angrepet! Gjør klar skipene.
Løsne dem!
Kom igjen!
Båten, Sihtric!
Ikke gi den slagside!
Ta årene fatt!
Reis årene!
Legg ut årene!
-Og ro! -Ro!
Ro!
-Fort dere! -Ro!
Ro som en slave!
Ro!
Tekst: Mats Gullikstad