PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Jsem Uhtred, syn Uhtredův.
Právem jsem zabil neukázněného kněze
a utekl pod pohrůžkou, že zabiju krále.
Teď jsem vyhnanec, nesmím do Winchesteru.
Alfréd umírá.
Aby zajistil trůn pro svého syna Eduarda,
domluvil pro něj sňatek.
Ve vlastní touze po koruně
se Aethelwold provinil zradou.
Trestem bude oslepení.
Začíná tady odpor proti Eduardovi?
Eduard nesmí nastoupit na trůn.
Dáni, se kterými se Aethelwold spojil,
čekají na Alfrédovu smrt, než vytáhnou proti Wessexu.
V rukách máme meče a čeká nás bitva!
Tajně jsem se vrátil do Winchesteru, abych požádal Thyru o pomoc.
Ragnar je uvězněný v Niflheimu. Jenom tvoje krev ho může zachránit.
Obkličte dům, hned.
Ve Wessexu vládne větší zmatek než dříve
a srdce lidí naplňuje strach.
Moje žena si ze strachu o svůj život vykopala doma skrýš.
Někdo jí vyhrožoval? Kdo?
Lidé, kteří se sami bojí života bez svého krále.
Uhtred je tady. Můžeš ho nechat chytit a popravit.
Nebo s ním promluv.
A tak čekám na krále, který je na konci svých dní.
Všechno je osud.
To je kronika.
Ty stránky.
Je na nich kronika Wessexu.
Bude tam i můj královský život.
Od smrti mého bratra až doteď.
- Písně. - Svým způsobem.
V žádné nebude Uhtred z Bebbanburgu.
Lidi nezapomenou, co jsem udělal.
Ale lidé zemřou.
Všichni zemřeme.
Tyhle stránky tu zůstanou.
Když píšeš inkoustem na papír, činům to dává stálost.
Když ten papír neshoří.
Ano, pokud se zachová.
A za sto let si učení lidé
mohou přečíst, co je psáno. A Alfréd se objeví.
O Uhtredovi nebudou vědět nic.
Ani o tvojí... věrnosti.
O tvých radách.
Statečnosti.
O tvé kuráži a drzosti.
Proč jsi tady?
- Ve Winchesteru? - V téhle místnosti.
Prý jsi se mnou chtěl mluvit.
Proč jsi na to přistoupil? Co ode mě chceš?
Co mi chceš říct, dokud ještě mohu naslouchat?
Kdybych měl něco říct,
tak to, že bych tě nikdy nezabil.
Když jsem ti držel nůž u krku, nemohl jsem tě zabít.
Rád bych tě zmlátil.
Ale nikdy bych nebyl ten, kdo zabil Alfréda, krále Sasů.
Kdybys mě zabil, dostal by ses na ty stránky.
Nechtěl bych, aby se o tom psalo.
Navíc jsem si tam svoje místo zasloužil.
Ale každý pán je hrdina vlastních písní.
Chápu, že tady nejsem.
Nebude tam zapsáno, že Uhtred nesl Alfréda na ramenou.
Mnohokrát.
Ale vím, že to tak je.
Díky, pane.
Věříš, že bych tě mohl zabít?
Jsi vyhnanec.
Zapsali by, že Alfréd, křehký a nemocný,
našel sílu zabít válečníka Uhtreda Ragnarsona.
- To se nestane. - Protože mi chybí vůle?
Protože je mezi námi pouto. Nemůžeš mě zabít, stejně jako já tebe.
Ten meč je těžký.
Musím se posadit.
Ve džbánu je víno, kdybys ho nalil.
Na Eduarda a jeho nevěstu. Ať se mají dobře.
Ať je Bůh ochraňuje.
Mluvím o Bohu, ale Bůh často koná skrze lidi.
Vím, že kdysi konal skrze tebe.
Nikdo by sám neprolomil štítovou hradbu jako ty v Ethandunu.
Jsem pohan, pane.
- Jsi křtěný. - Věřím ve staré bohy.
I ďábel koná skrze lidi.
Moje smrt v některých ďábla probudí.
I dobří muži budou pokoušeni lakotou, mocí a slávou.
- Křesťani? - Ano.
Teď sedí v mojí síni.
Jedí moje jídlo, pijí moje víno a pivo,
připíjejí na šťastný pár.
Ať jim Bůh pomáhá.
PODLE ROMÁNŮ BERNARDA CORNWELLA
Tak dobře.
Aethelhelme.
Blahopřeji ti k novému postavení.
Teď jsi princův tchán.
Neměl by sis tu ránu překrýt? Připadá mi ošklivá a odpudivá.
Mluvíš o mém oku?
Vidím ho jako připomínku své věrnosti koruně,
ať už ta koruna skončí u kohokoliv.
- Koruna skončí na Eduardově hlavě. - Se štěstím, ale není to jediná možnost.
Witena a šlechtici jsou nepředvídatelní
a časy jsou nejisté.
Doufám, že jsi opilý, protože mluvíš velmi drze.
Nejsi Eduardův první tchán.
Tvrdí, že ty děti nejsou nemanželské.
Eduard už byl ženatý. Ale jen jednou.
Kdyby nebyly nemanželské, věděl bych to.
Souhlasím, měli ti to říct, jsi jejich nejsilnější spojenec.
Ty děti jsou výsledek vášně.
Vlastně jsou výsledkem lásky.
- Tak to řekl Eduard. - Pane.
Mám ti připomenout, že k tomuto stolu nepatříš.
Ano, Steapo.
Moje místo není u tohoto stolu.
Rád jsem si s tebou popovídal.
Omluv moje oko. Nebo spíš jeho nepřítomnost.
Winchester je plný neklidu.
Tenhle stůl je plný neklidu.
Aldhelme, pošli do Mercie posla.
Chtěl bych více stráží.
To nebude nutné.
Tvůj otec už může být mrtvý. Co se stane potom?
- Aldhelme, ten posel. - Ano, pane.
Kde je král, Beocco? Ve své komnatě?
- Odpočívá, paní. Víc nevím. - Půjdu za ním.
Vypadal vyčerpaně, paní.
Jeho žena ho nikdy neunavuje. Nikdy.
Měl bys říct Aethelhelmovi, že by tu mohl být Uhtred Ragnarson.
- Nevíme, jestli je to pravda. - Jistě, že je!
Jsou tady Uhtredovi muži.
Přišel se pomstít.
To budeme nadále vyprávět.
Pane, chtěl bych vědět, proč jsi vzal mé děti do Winchesteru.
A proč jsi je nechal pokřtít?
Abych tě zatratil.
Abych ti způsobil bolest.
Snažím se rozhodovat racionálně, ale...
Vzít ti děti nebylo racionální rozhodnutí.
Bylo nepromyšlené a sobecké. Ale mají se dobře.
A ty nejsi nejlepší otec.
Nemůžu být jejich otec, jsem vyhnanec.
Zabil jsi člověka v paláci.
Ale připouštím, že tě provokoval.
Udělal jsem chybu. Ve svém soudu i ve svém trestu.
Nedal jsem ti úctu a důvěru, které sis zasloužil.
Bál jsem se.
Bojím se.
Ne tebe, ne smrti,
ale ztráty všeho, čím se Wessex stal.
Všeho, co se píše na těch stránkách.
Má práce musí pokračovat.
Tahle země musí růst,
musí vzniknout Anglie a lidé musí chválit Boha.
Jsme poslední skutečné saské království.
Nemůžeme mezi všemi stavět zdi,
ale nesmíme se nechat obsadit.
To by pak má práce neměla smysl.
Práce mého otce, mého bratra, všechno by byla ztráta času.
Pane.
Řekli mi, že odpočíváš.
Proč je tady?
Uhtred je tu na mé pozvání.
Řekl jsi, že pokud se ještě objeví ve Wessexu,
necháš ho popravit.
A teď chci říct něco jiného.
Teď nás nech a nikomu neříkej, že je tady Uhtred.
Nechápu, proč k našemu stolu zveš nepřátele.
- Nejdřív Aethelwold a teď on. - Paní.
Pane králi, už žádné milosrdenství.
Pak vypadáš slabý.
Drahá, řekl jsem, abys nás nechala.
A ty uděláš co? Požádáš ho, aby stál po Eduardově boku?
- Já to odmítnu. - A já to nedopustím!
Aelswith, nech nás být!
Zlobí se, protože umírám.
Neznamená to, že nemá srdce. Právě její srdce bolí.
Jako já,
jako mnoho dalších ve Wessexu,
se moje žena bojí.
Tohohle.
Toho, co bude napsáno dál.
Té nejistoty z věcí příštích.
Věci příští jsou život, pane.
- Bude pokračovat jako jindy. - Ale kterým směrem?
Kdo bude vládnout? Pod jakým Bohem?
Jakým jazykem bude mluvit? Jaké zákony zachová?
Svůj čas jsi měl.
Brzy přijde řada na ostatní.
Bůh, nebo bohové,
oni rozhodnou.
Souhlasím.
Ale jako poslední čin pro svého Boha
musím zajistit, aby u moci byli dobří lidé.
To musím udělat.
A proto jsi tady, v téhle místnosti.
Nevyrazíš okamžitě,
ale chci stráže v každé chodbě paláce.
Je tady vyhnanec Uhtred.
Opustí palác okamžitě, jak domluví s králem.
Vypořádáme se s ním později.
Ano, paní.
Matko, vypadáš ustaraně.
- Jde o krále? - Ne.
Ne, jen mám starosti s oslavami.
Všichni se opijí a budou zvracet. Potom se snad uklidním.
A pravda je jaká?
Pravda je, že žijeme v nebezpečných časech.
Budeš potřebovat veškeré odhodlání.
Usměj se.
Jako by to bylo včera,
kdy jsem ti dal Eduarda, jako umírající nemluvně.
Bál jsem se, že moje modlitby nebyly vyslyšeny,
a dal jsem ho tobě...
A Iseult.
Pamatuješ si ji.
Napořád.
Uhtrede,...
rád bych ti předal svého syna.
Podruhé a ze stejného důvodu. Abys zajistil jeho přežití.
Nic neříkej, ještě nemluv.
Chci, abys zůstal ve Winchesteru, dokud nebude korunován.
Pak si dělej, co chceš.
Můžeš jít na sever a získat zpět své pozemky.
Jsem vyhnanec, pane.
Už ne.
Tímto je ti udělena milost.
Pod podmínkou, že zůstanu ve Winchesteru?
Dávám ti milost nehledě na tvé rozhodnutí.
A pokud za dveřmi moje žena zavolala stráže,
což je pravděpodobné, pošlu je pryč.
Řekl jsem, co jsem chtěl.
Požádal jsem tě a nechci odpověď.
Děkuju ti, pane.
Žes napravil svou chybu.
Měl jsem zavřít oči
a odplout k nebeské bráně už dávno.
Jen naděje na tohle shledání mě držela naživu.
Na Uhtreda, skutečného pána Bebbanburgu.
Na muže, kterého jsem nechápal,
ale bez něhož bych neumřel jako král.
Běž pryč!
Pane, tady Aldhelm.
Co je?
Tak co je?
Toho posla jsem nevyslal.
Pro další stráže.
Už tady máme dost mužů.
Další by mohli působit agresivně.
- Takže jsi mě neposlechl? - Jen ti radím, pane.
Proč volat muže na jih,
když se Dánové připravují na boj?
Neposloucháš mě, nezkoušej to maskovat za radu.
Poslední dobou to děláš často.
A všiml jsem si, jak koukáš na mou ženu.
Je to jen rada, pane.
Nenech se jí očarovat.
Dostaň ji do postele, ať se můžu rozvést, ale nezkoušej ji milovat.
Až Alfréd zemře,
stanu se králem Mercie. V ten samý den.
A oznámím to tady ve Winchesteru.
To není agrese, to je fakt.
Pošleš pro další stráže. Padesát mužů, nebo víc.
KRÁLOVSTVÍ VÝCHODNÍ ANGLIE
Měla bys se mnou ležet pod kožešinami.
Válka se blíží.
Chci si tě do tý doby užít.
Poslal jsi Aethelwolda zabít Uhtreda. Musíš v něj mít důvěru.
Poslal jsem ho do Winchesteru zasít pochyby
a dát dohromady armádu Sasů. A pokud bude možnost, zabít Uhtreda.
Muži říkají, že to on zabil Ragnara.
Aethelwold? Ty tomu věříš?
- Je to pravda? - Pojď se mnou do postele.
Odpověz mi upřímně. Byl to on?
Upřímně, já nevím. Ale teď potřebuju Aethelwolda živýho.
Až mi poslouží, sám ho zabiju.
Byl to on?
Vím jen to, že se Ragnara bál.
Pak ho zabiju já.
Jedině já.
Až přijde boj, musíte ho chránit.
- Je můj. - Tak dobře.
- Je mi zima. - Tak jdi do postele.
Já přijdu.
Dánko.
Řekni to. Řekni, že jsi Dánka.
Dánská děvka. Řekni to.
- Řekni to. - Jsem hrdá Dánka.
A manželka saského kněze. Patřím mezi oba národy.
Mezi oba národy? To nedává smysl.
- Chci žít v míru. - Jsi Dánka.
Nic víc.
Tidmane, nech ji projít, nebo uvidíš.
Omlouvám se Thyro, Tidman je dutohlav.
- Moje hlava je dobrá. - Jo, místo kbelíku.
Byla to jen hra.
Pokud ji chceš mučit, dělej to, až tě nikdo neuvidí.
Byla to jenom hra!
- Uhtred dostal milost. - Je ve Winchesteru?
- Neříkal jsem, že ho cítím? - Co teď?
Nesmí se spojit s Eduardem.
Jeden musí zemřít, nejlépe oba.
Zabít Eduarda by bylo snazší.
Ven. Všichni ven!
Neumíš si pohlídat jazyk? Mluvíš tady o zradě!
Ne, nemluvím o zradě. Mluvím o tom, jak Eduard umře.
Já získám korunu, přežijeme Dány
a pán Sigebriht si bude počítat stříbro.
A hlavně přežijeme.
Teď potřebujeme, aby si Alfréd lehnul a umřel.
Může trvat měsíce, než Eduard bude král. Tou dobou už Dánové vyrazí.
Alfréd umře dříve než za měsíc.
Za pár dnů.
Pak je tady ta záležitost, že ne každý Sas chce za krále Eduarda.
Podle toho, co se říká v hospodě, Eduarda nechce za krále nikdo.
Co se povídá?
Že Eduard má ksicht jako zadek a žes ho přišel zabít.
To říkali, než jsi dostal milost.
Thyro?
Thyro, co se děje?
Proč pláčeš?
- Možná bych s ním měl promluvit já. - Vyřídím to, je to moje žena.
- Ano, ale ty se zlobíš. - Přesně tak. Bylo načase.
Tidmane!
Hledám tu krysu Tidmana!
Ty jsi Tidman?
Tak jsi Tidman?
Otče Beocco, dobré ráno.
A Uhtred, svobodný muž z Wessexu.
Hledám Tidmana, patří ten zbabělec k tobě?
- Nepatří. - A nejsem zbabělec.
Co po mně chceš, knězi?
Aby sis poslechl moje varování, troubo.
Ještě se přibliž k mojí ženě a nakopu ti prdel.
- Hezky řečeno. - To ti slibuju.
Řekl jsem tvý ženě, že je Dánka. Není to pravda?
Ty jsi mě nepochopil?
Nevypadáš právě bystře.
Mluvíš se mnou jako muž, nebo jako kněz?
Stačí to jako odpověď?
- Neschovávám se za svůj hábit! - Dost, Beocco!
Hajzle! Je to ženská!
Něžná ženská! Už trpěla dost!
Varuju tě jenom jednou!
Už jsem klidný.
Hej! Uklidni se!
Jsem klidný.
Tenhle shnilý vzduch ve Winchesteru je kvůli takovým jako ty.
Anglie je země pro všechny, kteří tady chtějí žít v míru.
Tvůj otec by se za tebe styděl.
Běž s ním.
Ten kněz mě nemá moc rád.
Nikdo tě nemá rád, Aethelwolde. Duši máš zjizvenou jako tvář.
To ve své milosti udělal strýček Alfréd.
Proč jsi tady? Pořád sníš o tom, že budeš králem?
Jsem tady doma a neodejdu.
Já tuhle zemi miluji. Můžeš říct totéž?
Uhtrede, už mě ta veverčí prdel nebaví.
Chci tě pozvat na pivo.
Pojď se mnou dovnitř. Přesvědčím tě, že mi jde o Wessex.
Vyslechni mě.
Prosím.
Pane Uhtrede?
Pane Sigebrihte.
- Jsi s Aethelwoldem? - Sigebriht se rozhoduje sám.
Jde mi o silný Wessex.
Kde stojíš ty, pane, smím-li se ptát?
Při Eduardovi?
Říkáš to, jako by někdo stál proti němu.
Ano, někteří o něm pochybují. Ale kdyby ho podpořil Uhtred...
Byl jsem u Ethandunu. Stál jsem vedle tebe ve štítové hradbě.
On ještě není ani muž.
Alfréd skoro neuzvedl meč a stejně ho všichni následovali.
Jenže Eduard není Alfréd. Lidé ho nebudou následovat.
- A Dánové to vědí. - Pořád jsi s nimi, přiznej to.
Já jsem s Wessexem.
Pane, neodpověděl jsi mi.
Při kom stojí Uhtred?
- Pokud bude s Eduardem, co uděláme? - Jak jsem řekl.
Oba musí zemřít.
Vím, že je to nevhodná chvíle, ale musím se zeptat.
Proč mi nebylo řečeno, že Eduard už byl ženatý?
Že jeho děti jsou manželské?
Mají ty děti
nějaký nárok na trůn?
Neřekli jsme ti to, pane, protože to není důležité.
To manželství je pryč.
A ty děti jsou nemanželské.
Nebylo by jednodušší,
kdyby ty děti také neexistovaly?
Pro Eduarda a jeho budoucí děti.
Třeba kdyby...
Kdyby byly opravdu jen povídačka.
To jen k zamyšlení.
Omluv mě.
Nechápu, jak král přemýšlí.
Nechápu, proč ti podlézá.
Jeho důvěry si nevážíš, ani si ji nezasloužíš.
Král je moudrý, ty ne.
Pane,
já nejsem nepřítel krále.
I kdyby to byla pravda, jsi velmi nebezpečný spojenec.
U Alfréda je to možná přijatelné,
je ti více než roven.
Ale Eduard ne.
A já se budu snažit,
abych tě od něj udržel co nejdál.
Díky, pane, to bych ocenil.
Jsi dětinský.
A lehkomyslný.
Aelswith mi říkala,
že se po paláci nesmíš pohybovat bez stráže.
Řekni to, ať si myslíš cokoliv.
Nemám svoje místo.
Nejsem manžel, nejsem Uhtred z Cocchamu,
nejsem Uhtred z Bebbanburgu, nejsem Uhtred Ragnarson.
Už nejsem ani vyhnanec.
Řekla bych, že jsi všichni ti muži.
Hlavně vyhnanec. Nikdy se nepodřídíš.
Půjdeš jen za tím, čemu věříš.
A to není špatná věc.
Už nejsi jenom prokletý.
Jsi svobodný, tvoje cesta je tvá vlastní.
Musíš si vybrat, Uhtrede, nic víc.
Pak si tě vybírám za nejlepší přítelkyni.
- Jsi abatyše a válečnice. - Pravda.
A řekl jsem, že pro Boha jsi až moc dobrá ženská?
Jednou, nebo dvakrát.
Je to pravda.
Abatyše mě spoutala, paní. Jsem její vězeň.
Abatyše Hildo?
Hlavně si umyj ruce.
Winchester je lepším místem, když tu jsi.
To vím jistě.
Cnute! Cnute!
Ukonči to, než někdo vezme meč!
Ještě chvíli. Musejí ochutnat krev!
Musejí mít všechny končetiny.
Musejí bojovat proti Sasům!
A to bude brzy, Haestene! Už to cítím v koulích!
Pojď sem! Dělej!
Pane králi.
Uhtrede.
Jsi tady, nebo blouzním z nemoci?
Chci ti říct, že zůstanu ve Winchesteru,
dokud se Eduard nestane králem.
Přísahám.
Chci dnes večer ukázat pánu Aethelhelmovi kroniku.
Souhlasíš?
Ano.
Zasvěť ho do historie Wessexu.
Svaž se s ním a jeho bohatstvím.
Ano.
Přizvala jsem i Eduarda a jeho nevěstu.
Pane, odpusť mi, ale jedna věc mi dělá starosti.
Nemůžu mlčet.
Uhtred.
Udělal jsi chybu.
Když jsi mu odpustil, otevřel jsi mu cestu,
aby byl Eduardovým poradcem.
Vím, že jsi to chtěl, ale je to špatné.
Je to nezbytné.
Není.
Pro Anglii je to nezbytné.
Eduard nemůže být boží král a Anglie nemůže být boží země,
když nás všechny povede pohan.
Proč jsou tu pořád Dánové?
Protože nás Bůh trestá za přítomnost toho bezvěrce.
- Je pro Anglii. - Je to vyhnanec.
Moje Anglie.
Moje láska.
Je to vyhnanec. Musíme se k němu tak chovat.
Nepůjdu proti tobě, pane, to bych nemohla.
Tak tě žádám,
abys to rozhodnutí odvolal.
Pane králi?
- Kdo to je? - Já, otec Beocca.
Už je s Bohem.
O tom není pochyb. Můj král je se svým Bohem.
Nemůže být mrtvý. Jeho práce ještě neskončila.
Kde je Anglie?
Kde je jedna spojená země? To byl jeho smysl života.
Nedokončil svou práci.
Nemůže být mrtvý. Bůh by to nedovolil.
Jistě je mu útěchou, že jsi s ním byla do konce, paní.
Ty víš, že zemřel.
A...
Řeknu to jeho dětem,
ale nic víc.
Nejsem schopná...
Lid ho miloval, bude chtít truchlit.
Musíš to říct jeho lidu.
Bojím se.
- Je pryč. - Ale jeho duch je v nás.
Musíme se modlit k Bohu o pomoc a radu.
A protože Alfréd je s Bohem, jistě nás uslyší.
Byl nemocný,
ale byl tady.
A teď není.
Pro děti dojdu sama.
Měl jsem tě rád, pane králi.
Nebe ti bude odměnou. Modlím se, že jednoho dne
se znovu setkáme.
Nějakou dobu jsem ho nemilovala.
V mládí se choval jako mladík, nemohla jsem mu odpustit.
A pak, aniž bych věděla proč,
jsem si uvědomila, že ho miluju celým srdcem a duší.
Poznala jsem, že mě potřebuje.
Věděla jsem, že beze mě by nebyl králem,
jakého Bůh chce.
Navštívil svatého otce v Římě. Věděli jste o tom?
Já ano.
Tenkrát byl dítě.
Ještě miminko.
Život uteče tak rychle.
Eduarde, dojdi pro otce Beoccu.
Připravíme se na první den v nové zemi.
Otče Beocco, můj manžel si vážil tvé oddanosti,
rady i tvé víry v něj. - Byla to velká pocta.
- Patří ti moje poděkování. - To je čest, paní.
Alfréd je mrtvý.
Byl jsi králův kněz, takže teď nemáš žádnou roli.
Biskup Erkenwald souhlasil, abys promluvil na králově pohřbu,
ale to bude tvá poslední práce v paláci.
Máš svazky s pohany, otče Beocco.
Eduard musí být boží král. A biskup Erkenwald souhlasí.
Které pohany myslíš, paní?
Má žena je křesťanka, je křtěná.
Jsi a vždycky budeš Uhtredův ochránce.
Uhtred nepotřebuje ochranu.
Máš vztahy s pohany.
Eduard musí vzhlížet k Bohu. Jen k Bohu.
Vyřiď Uhtredovi, že jeho milost bude odvolána.
Ale má dopis psaný králem.
Musí opustit Winchester, jinak ho nechám uvěznit.
Člověk nemůže beztrestně ohrozit krále.
Paní!
Je jedno, zda budu sloužit Bohu ve winchesterském paláci,
nebo uprostřed pole.
Ale odvolání královské milosti je chyba.
Dánové to zjistí a dodá jim to odvahu.
A tvůj syn Eduard ještě není vůdce.
Pokud s námi bude Bůh, pak zvítězíme.
- Neopustím Winchester. Nemůžu. - Můžeš a musíš.
Ne, dokud Eduard nebude král.
Slíbil jsi to Alfrédovi?
Slíbil.
Pokud tu milost zruší,
nemůžeš čekat, až tě zajmou a zabijou.
Kam by měl jít?
Kam ho zaveze kůň, kam dopluje loď.
Uhtred sem přišel, aby získal Ragnarovu krev.
Musí splnit úkol.
Ta krev musí být v bezpečí.
Blíží se boj. Musíš si vybrat stranu.
Problém je, že žádná strana ho nechce.
A proto tady musí zůstat a počkat na Eduarda.
Proto po tobě Alfréd chtěl ten zdánlivě prostý slib.
Ten šmejd to promyslel.
Ví, že jsi čestný, Uhtrede. Nic víc.
Nemáš tu co dělat, Dánko.
Král je mrtvý.
Společně se pomodlíme za jeho duši a následníka Eduarda.
Ať ho Bůh vždy vede a ochraňuje.
A ať mu Bůh dá sílu a moudrost.
- Amen. - Amen.
Pane, mám rozkaz tě zabít, pokud v tichosti neodejdeš.
Steapo! Co to má být? Co to je?
- Nic nedělej, Finane. - Je svobodný muž!
Nemysli si, že se tě bojím.
Máš radost z královy smrti, svině?
Přesně tam patříš. Do díry v zemi.
Beocco!
Pomoc! Pomoz mi!
Beocco!
Prosím!
Překlad titulků: Mirka Spudilová