EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Jeg er Uhtred, Uhtreds sønn.
Jeg slo i hjel en uregjerlig prest
og klarte å flykte ved å true kongen på livet.
Nå er jeg forvist fra Winchester.
Dødssyke Alfred vil sikre at tronen tilfaller sønnen, Edward,
og har arrangert et bryllup.
Aethelwold ønsker også tronen og har blitt dømt for forræderi.
Han skal blindes.
-Begynner ikke motstanden mot Edward her? -Edward må ikke lykkes.
Danene på Aethelwolds side venter på Alfreds død før de angriper Wessex.
Vi har sverd i hende og et slag i vente!
Jeg er i Winchester for å møte min søster, Thyra.
Ragnar er fanget i Nivlheim. Bare ditt blod kan redde ham.
Omring huset.
Det blir stadig større uro i Wessex. Folk er preget av frykt.
Min kone har gravd et hull å gjemme seg i.
Hvem har truet henne?
Folk som er redde for et liv uten kongen sin.
Uhtred er kommet. Du kan drepe ham eller snakke med ham.
Nå venter jeg på en konge som er døden nær.
Skjebnen avgjør.
Det er en krønike.
Bladene.
En krønike om Wessex.
Om mitt liv som konge.
Fra min brors død og til nå.
-Sanger? -På en måte.
Men ikke om Uhtred av Bebbanburg.
Menn vil huske mine bragder.
Men menn vil dø. Det gjør vi alle.
Disse bladene vil bestå.
Ved å føye blekk og pergament gjør man en handling evig.
Til de blir brent.
Så lenge de blir bevart.
Når lærde om hundre år leser dette, vil Alfred komme for dagen.
De vil ikke vite noe om Uhtred.
Ikke noe om din lojalitet...
...dine råd...
...din tapperhet....
...ditt mot...
...og din skamløshet.
Hvorfor er du her?
-I Winchester? -I dette rommet.
-Du ønsket å snakke med meg. -Hvorfor oppfylle det? Hva vil du ha?
Hva vil du si til meg mens jeg fortsatt kan lytte?
Da måtte det være at jeg aldri kunne drept deg.
Da jeg truet deg, ville jeg ikke drepe deg.
Jeg hadde gjerne slått deg.
Men jeg ville aldri drept Alfred, sakserkongen.
Du ville fortjent en plass i krøniken.
Ikke for en slik gjerning. Og jeg har fortjent min plass.
Alle er helten i sine egne øyne. Jeg forstår at jeg er utelatt.
Det blir ikke skrevet at jeg sto på dine skuldre.
Mang en gang.
Men det er sant.
Takk, lord.
Kunne jeg drept deg? Du er en lovløs.
Det vil bli skrevet at Alfred, svak og sykelig,
fant styrken til å drepe krigeren Uhtred Ragnarson.
-Det vil ikke skje. -Er jeg viljeløs?
Vi er forbundet.
Du kan ikke drepe meg, og jeg kan ikke drepe deg.
Sverdet er tungt.
Jeg må sitte.
Det er vin i krukken. Skjenk.
Til Edward og hans brud.
Gud bevare dem.
Jeg sier Gud, men Gud virker gjennom menn.
Han har virket gjennom deg.
Ingen mann kunne brutt skjoldmuren ved Ethandun.
Jeg er en hedning.
-Du er døpt. -Jeg tror på gudene.
Djevelen virker også gjennom menn. Min død vil sørge for det.
Selv gode menn vil bli fristet av makt og ære.
-Kristne menn? -Å ja.
De sitter allerede i min hall. De spiser min mat og drikker mitt drikke.
De hever krusene for brudeparet.
Gud bevare dem.
BASERT PÅ BERNARD CORNWELLS BØKER
Ja. Godt.
Lord Aethelhelm. Gratulerer med din nye status som svigerfar til arvingen.
Bør du ikke dekke til det såret? Det er stygt og frastøtende.
Tenker du på øyet mitt? Det viser min lojalitet til kronen.
-Hvor nå enn den ender opp. -På Edwards hode.
Med hell, men det er bare én mulighet.
Witan og jarler er uforutsigbare. Dette er usikre tider.
-Du er vel full, så frekk som du er? -Du er ikke hans første svigerfar.
Hans uekte barn er visst ekte.
Edward har vært gift før, men bare én gang.
Hvis barna var ekte, ville jeg visst det.
Du burde fått vite det. Du er en mektig alliert.
-Barna skyldes stormfullhet. -En stormfull kjærlighet.
-Det er visst Edwards ord. -Lord? Du har ingen plass ved dette bord.
Enig, Steapa. Min rette plass er ikke ved dette bord.
Det var en glede å snakke med deg, lord. Beklager øyet.
Eller mangelen av det.
-Jeg merker en uro om Winchester. -Det er en uro ved dette bord.
Aldhelm. Send et bud til Mercia. Jeg vil beskytte meg med flere vakter.
Det er ikke nødvendig.
Din far dør når som helst. Hva vil skje da?
-Budet, Aldhelm. -Ja, lord.
Hvor er kongen? I kammeret sitt?
-Han hviler, lady. -Jeg henter ham.
-Han virket utslitt. -Han blir aldri lei av kona. Aldri.
Si til lord Aethelhelm at Uhtred Ragnarson er her.
-Vi vet ikke. -Så klart er det sant.
Hvis hans menn er her, er Uhtred også det. Han vil ta hevn.
Det er sannheten vi skal spre.
Lord, hvorfor fikk du barna mine sendt til Winchester?
-Og hvorfor fikk du dem døpt? -For å forbanne deg.
Å skade deg.
Jeg prøver å ta rasjonelle beslutninger, men...
Å ta dem var ikke rasjonelt. Det var tankeløs og egoistisk.
De har fått god behandling. Og du er ikke den beste faren.
-Jeg fikk ikke være faren deres. -Du drepte en mann her.
Riktignok provoserte han.
Og jeg tok feil. Både i vurderingen og straffen.
Jeg viste deg ikke den respekten og tilliten du fortjente.
Jeg var redd.
Jeg er redd.
Ikke for deg eller døden.
Men for å miste Wessex.
Alt som er skrevet på disse bladene.
Mitt arbeid må fortsette.
Dette riket må vokse.
England må oppstå, og Gud må være lovet.
Vi er det siste saksiske kongeriket.
Vi må ikke bygge murer mellom stammer. Heller ikke beseires.
Da ville jeg levd forgjeves.
Min fars liv, min brors liv... Alle ville vært forgjeves.
Lord. Jeg ble fortalt at du hvilte.
-Hvorfor er han her? -Uhtred ble bedt hit av meg.
Du sa at om han satte sin fot i Wessex, ville han bli drept.
Og nå sier jeg noe annet.
La oss være alene og si ingenting om ham til gjestene.
Hvorfor invitere fiender til vårt bord?
-Først Aethelwold og nå ham. -Lady.
Herre konge, tilgivelse får deg til virke svak.
Jeg ba deg la oss være alene.
Hva skal du gjøre? Be ham om å stå ved Edwards side?
-Jeg vil avslå. -Dette går ikke!
Aelswith, gå herfra.
Hun er sint fordi jeg skal dø.
Hun er ikke hjerteløs. Hun har hjertesorg.
Som meg...
Som mange i Wessex...
Min kone er redd.
For dette. For hva som vil skrives heretter.
For det som måtte vente.
Det som venter, er livet.
-Det fortsetter. -Men i hvilken retning?
Hvem vil herske? Hvilken Gud? Hvilket språk? Hvilke lover?
Din tid er omme. Snart er det andres tur.
Gud, eller gudene...
De bestemmer.
Enig.
Det siste jeg må gjøre for Gud, er å forsikre at gode menn får makten.
Det må jeg gjøre. Og derfor er du her, i dette rommet.
Ikke stikk herfra umiddelbart. Sett ut vakter i alle slottets ganger.
Den lovløse Uhtred er her. Han skal forlate slottet umiddelbart.
-Han blir snart tatt hånd om. -Ja, lady.
Mor. Du virker bekymret.
-Gjelder det kongen? -Nei.
Jeg er bekymret for festen, ikke noe annet.
Snart blir de fulle og spyr. Da får jeg puste.
Og hva er sannheten?
At det er nye og farlige tider.
Du vil trenge all din besluttsomhet. Smil.
Det virker ikke lenge siden...
...at jeg ga Edward til deg da han var et dødssykt spedbarn.
Jeg fryktet at mine bønner ikke ble hørt.
Og jeg ga ham til deg.
Og Iseult.
-Husker du henne? -For alltid.
Uhtred.
Jeg ønsker å gi deg min sønn for andre gang.
Av samme grunn: å forsikre at han overlever.
Ikke si noe ennå.
Bli i Winchester til han er kronet til konge.
Da kan du gjøre som du vil. Ta tilbake din eiendom.
-Jeg er lovløs, lord. -Ikke nå lenger.
Du er herved...benådet.
-Så lenge jeg blir i Winchester? -Du er benådet uansett.
Hvis min kone har tilkalt vakter, vil jeg sende dem bort.
Jeg har sluttet fred.
Jeg har sagt mitt ønske. Du må ikke svare.
Takk, lord.
For at du rettet feilen din.
Jeg burde alt ha sovnet inn og banket på perleporten.
Tanken på dette møtet holdt meg i live.
Til Uhtred, den sanne lorden av Bebbanburg.
Jeg har aldri forstått deg, men uten deg ville jeg ikke blitt konge.
-Gå vekk! -Lord, det er Aldhelm.
Hva?
Jeg sendte ikke budet.
Etter flere vakter.
Vi har allerede nok menn. Flere vil virke fiendtlig.
-Er du ulydig? -Jeg gir deg råd.
Hvorfor tilkalle menn når danene forbereder krig?
Du er ulydig. Ikke kall det råd. Det er blitt en vane.
Som blikkene du sender min kone.
-Det er råd, lord. -Ikke fall for henne.
Ligg med henne, så jeg kan bli skilt. Men ikke bli kjær.
Når Alfred dør, blir jeg kongen av Mercia. På dagen. Jeg skal kunngjøre det her.
Det er ikke fiendtlig, men fakta. Send bud etter femti vakter.
HUNSTANTON, KONGERIKET EAST ANGLIA
Du burde gå til sengs med meg.
Krigen nærmer seg, og jeg vil nyte deg mens jeg kan.
Du ba Aethelwold drepe Uhtred.
Du må ha tro på ham.
Jeg sendte ham til Winchester for å skape uro,
samle en sakserhær og, om sjansen byr seg...
...drepe Uhtred.
-Det sies at han drepte Ragnar. -Aethelwold? Tror du på det?
-Er det sant? -Kom og ligg med meg.
Svar ærlig. Var det ham?
Jeg vet ikke. Men jeg trenger Aethelwold i live.
-Når han har gjort sitt, dreper jeg ham. -Var det ham?
Han var redd for Ragnar. Det er alt jeg vet.
Da skal jeg drepe ham.
Bare jeg.
I slaget må han beskyttes.
-Han er min. -Da så.
-Jeg fryser. -Så legg deg.
Jeg kommer etter.
Dane.
Si det. Si at du er dane.
Daneludder. Si det.
-Si det! -Jeg er stolt av det.
Jeg ektet en sakserprest. Jeg er av to folk.
Det gir ikke mening.
-Jeg vil ha fred. -Du er dane. Ikke noe mer.
Tidman, slipp henne forbi. Beklager, Thyra. Han er dum i hodet.
-Hodet mitt duger. -Som bøtte.
-Det var en lek. -Plag henne et sted ingen kan se deg.
Det var en lek!
-Uhtred er benådet. -Er han i Winchester?
-Jeg kunne lukte ham. -Hva nå?
Han må ikke bli Edwards allierte. En av dem, helst begge, må dø.
Edward ville vært lettest å drepe. Ut. Ut med dere!
Klarer du ikke å holde munn? Dette er forræderi.
Nei, det er nødvendig. Edward dør.
Jeg tar makten, vi overvinner danene, og Sigebrith blir rik.
Vi overlever.
Nå må bare Alfred legge seg ned og dø.
Det kan gå lenge til Edward krones. Danene kan angripe.
Alfred dør innen en måned. Kanskje om få dager.
Dessuten er det slik at Edward ikke støttes av alle.
Etter sladderen å dømme er det ingen som støtter ham.
Hva sier folk?
At Edward er en barnerumpe og du vil drepe ham.
Benådningen får en slutt på det.
Thyra?
Thyra, hva er det? Hvorfor gråter du?
-La meg snakke med ham. -Nei takk. Hun er min kone.
-Ja, men du er hissig. -Ja. Særlig nå.
Tidman!
Hvor er rotta Tidman?
Er du Tidman? Jeg spurte deg.
Fader Beocca! God morgen. Og Uhtred, nå en fri mann.
Er feigingen Tidman en av dine menn?
-Nei. -Jeg er ikke feig.
Hva vil du, prest?
Jeg vil gi deg en advarsel.
Snakker du til min kone, banker jeg dritten ut av deg!
-Godt sagt. -Det er et løfte.
Jeg kalte henne dane. Er hun ikke det?
Skjønte du ikke det jeg sa? Du virker ikke så skarp.
Snakker du som mann eller prest?
Var det svar på spørsmålet?
Jeg gjemmer meg ikke i denne drakten!
Drittsekk! Hun er en kvinne. En god kvinne. Hun har lidd nok.
Du får én advarsel!
Jeg er rolig nå.
Vent!
Jeg er rolig.
Den råtne lufta i Winchester skyldes folk som deg.
England er et rike for alle stammer som vil leve i fred.
Din far hadde skammet seg.
-Bli med ham. -Presten liker meg visst ikke.
Ingen liker deg. Din sjel er like stygg som fjeset.
Onkel Alfreds verk. I hans nåde.
-Hvorfor er du her? For å bli konge? -Dette er hjemmet mitt.
-Jeg elsker dette riket. Hva med deg? -Jeg er lei av å høre på uslingen.
Kom og drikk øl.
Kom, jeg skal overbevise deg om at jeg støtter Wessex. Lytt til meg.
Vær så snill.
-Lord Uhtred. -Lord Sigebrith.
-Støtter du Aethelwold? -Han er sin egen herre.
Jeg støtter Wessex.
Hvem støtter egentlig du, lord? Er det Edward?
Er det noen som ikke gjør det?
Det er noen som tviler, men om Uhtred støtter ham...
Jeg kjempet ved Ethandun. Jeg sto ved din side i en skjoldmur.
Han er knapt voksen.
Alfred kunne knapt løfte et sverd, men likevel en leder.
Edward er ikke Alfred, sier jeg. Han er ingen leder.
-Det vet danene. -Du støtter dem ennå.
-Jeg støtter Wessex. -Du svarte meg ikke. Hvem støtter du?
-Hva om han støtter Edward? -Det har jeg sagt. De må dø.
Dette passer dårlig, men jeg må spørre.
Hvorfor fikk jeg ikke vite at Edward har vært gift før?
At barna hans ble født innenfor dette ekteskapet.
Har disse barna noen som helst posisjon?
Du fikk ikke vite det, for det er uviktig.
Ekteskapet hører fortiden til. Barna er uekte. Vær du sikker.
Ville det ikke være enklere om disse barna
ikke fantes?
For Edward og barna som kommer.
Hva om...
...de ikke var mer enn et rykte?
Tenk over det.
Unnskyld meg.
Jeg forstår ikke hvordan kongen tenker.
Hvorfor lefler han med deg? Du fortjener ikke tilliten hans.
Kongen er en klok mann. Det er ikke du.
Lord.
Jeg er ikke kongens fiende.
Selv om det var sant, ville du vært en farlig alliert.
Det kunne gått med Alfred. Han er bedre enn deg.
Det er ikke Edward. Jeg skal gjøre mitt beste
-for å holde deg langt unna gutten. -Takk. Det setter jeg pris på.
Barnslig. Og hensynsløs.
Aelswith har sagt at du ikke får gå rundt på slottet uten vakt.
-Si det som plager deg. -Jeg har ingen plass.
Jeg er ingen ektemann, ikke av Coccham, ikke av Bebbanburg...
Ikke Uhtred Ragnarson. Jeg er ikke engang lovløs mer.
Du er litt av alt, vil jeg si. Særlig den lovløse. Du føyer deg aldri.
Du gjør det du tror på. Det er ikke dårlig.
Men du er ikke forhekset lenger. Du er en fri mann. Du velger selv.
Du må ta et valg, Uhtred. Det er alt.
Da velger jeg deg som min beste venn. Du er både en abbedisse og en kriger.
-Har jeg sagt at du er for god for Gud? -Et par ganger.
Det er sant.
Abbedissen har tatt meg til fange.
Abbedisse Hild? Husk å vaske hendene dine.
Winchester er et bedre sted når du er her. Det skal du vite.
Cnut!
Stans dette før noen tar til sverdet.
-Vent litt. De trenger å smake blod. -De trenger lemmene sine.
De skal bekjempe sakserne!
Det blir snart, Haesten. Jeg kjenner det i ballene!
Kom hit!
Herre konge.
Uhtred.
Er du her, eller fantaserer jeg?
Jeg blir i Winchester til Edward er kronet til konge.
Jeg sverger.
Jeg vil vise Aethelhelm krøniken i kveld. Er du enig?
Ja.
Gi ham historien om Wessex.
Bind ham og rikdommens hans.
Ja. Jeg har bedt Edward om å være med. Hans hustru også.
Lord. Tilgi meg, men det er noe som bekymrer meg stort.
Jeg kan ikke tie.
Uhtred.
Det var galt av deg.
Nå som den lovløse er benådet, kan han bli Edwards rådgiver.
Det er det du ønsker, men det er galt.
-Nødvendig. -Det er ikke det.
For England er det nødvendig.
Edward kan ikke bli Guds konge, og England kan ikke bli Guds rike,
hvis en hedning veileder ham og oss. Hvorfor truer danene oss stadig?
Fordi vi blir straffet for at hedningen er blant oss.
-Han støtter England. -Han er lovløs.
Mitt England.
Min kjære.
Han er lovløs. Slik bør vi behandle ham.
Jeg vil ikke tale imot deg, lord.
Derfor ber jeg deg...
Trekk det tilbake.
Herre konge?
-Hvem er det? -Meg, fader Beocca.
Han er hos Gud nå.
Det er det ingen tvil om. Min konge er hos sin gud.
Han kan ikke være død. Han er ikke ferdig med arbeidet.
Hvor er England? Det forente riket? Det var målet hans.
Arbeidet er ikke ferdig.
Han kan ikke være død. Det ville ikke Gud tillatt.
Han ble nok trøstet av at du var hos ham til det siste.
Du vet at han er død.
Og...
Jeg skal fortelle barna det.
Men det er alt. Jeg føler meg ikke i stand til...
Han var elsket av folket. De ønsker å sørge.
Folket må få vite det.
Jeg er redd.
-Han er død. -Men hans ånd er med oss.
Vi må be til Gud etter hjelp.
Siden Alfred er hos Gud, kommer vi til å bli hørt.
Han var dødssyk...men han var her.
Og nå er han borte.
Jeg... Jeg henter barna selv.
Jeg elsket deg, herre konge.
Himmelen blir din belønning, og jeg ber om at vi en dag...
...møtes igjen.
Jeg elsket ham ikke på lang tid.
Som ung var han som unge menn flest. Jeg klarte ikke å tilgi ham.
Og så, uten at jeg visste grunnen...
...skjønte jeg at jeg elsket ham av hele mitt hjerte.
Jeg skjønte at han trengte meg.
Uten meg kunne han ikke bli den kongen som...Gud krevde.
Han har besøkt paven i Roma. Visste dere det?
Ja.
Da var han et barn. Så ung.
Livet er så raskt forbi.
Edward, hent fader Beocca.
Vi må forberede oss til den første dagen i et nytt rike.
Fader Beocca.
Min mann verdsatte din lojalitet, dine råd og din tro på ham.
-Det var en glede. -Jeg er svært takknemlig.
Jeg er beæret, lady.
Alfred er død.
Du var kongens prest og har ikke lenger den rollen.
Biskopen gir deg lov til å tale i begravelsen.
Men det blir din siste oppgave her. Du er knyttet til hedninger, fader.
Edward må bli Guds konge. Biskop Erkenwald er enig.
Hvilke hedninger, lady? Min kone er kristnet ved dåp.
Du er og vil alltid være Uhtreds beskytter.
-Han trenger ikke meg. -Du er knyttet til hedninger.
Edward må se til Gud og kun ham. Fortell Uhtred at benådningen trekkes.
-Brevet er skrevet av kongen. -Han må dra, ellers blir han fanget.
En mann kan ikke true med å drepe en konge ustraffet.
Lady!
Det er det samme om jeg tjener Gud på slottet eller midt i ødemarken.
Men å trekke kongens benådning vil være et feiltrinn.
Danene vil bli dristigere av det. Og Edward er ennå ingen leder.
Hvis Gud er på vår side, vinner vi.
-Jeg kan ikke dra fra Winchester. -Det må du.
-Ikke før Edward er kronet. -Lovte du Alfred det?
Det stemmer.
Hvis benådningen trekkes, kan du ikke bli her og bli drept.
-Hvor skal han dra? -Hvor som helst.
Uhtred kom hit etter Ragnars blod.
Han har en oppgave å gjøre. Blodet må beskyttes.
-Slaget nærmer seg. Du må velge side. -Ingen av sidene vil ha ham.
Derfor bør du bli. Vent på Edward.
Alfred ba deg gi et tilsynelatende lett løfte.
-Trodde han. -Han vet at du har ære. Det er alt.
Du burde ikke være her, dane.
Kongen er død.
Sammen ber vi for hans sjel og hans arving, Edward.
Måtte Gud veilede og beskytte ham.
Måtte Gud gi ham styrke og visdom.
Amen.
Lord. Jeg skal drepe deg om du ikke forlater hallen.
Steapa! Hva er dette?
-Finan. Ikke gjør noe. -Han er en fri mann!
Jeg er ikke redd for deg.
Gleder du deg over kongens død?
Det er der du hører hjemme. I et hull i bakken.
Beocca! Hjelp meg!
Beocca!
Vær så snill!
Tekst: Mats Gullikstad