EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Jag är Uhtred, son av Uhtred.
Samma kväll som han dog försonades jag äntligen
med den store kung Alfred.
Du är härmed benådad.
Han är död.
I Wessex råder kaos.
Skicka en budbärare till Mercia, Aldhelm.
Jag känner mig säkrare med fler vakter.
Hans vision för ett enat England är inte uppnådd.
Rådets uppgift är att välja kung.
Uhtred får inte alliera sig med Edward.
Det är ögonblicket danerna har väntat på.
Men Brida söker sanningen.
Männen säger att han dödade Ragnar.
-Aethelwold? -Var det han?
-Han var rädd för Ragnar. -Då ska jag döda honom.
Bara med hjälp av Thyras blod kan vi hjälpa Ragnar att nå Valhall.
Säg till din vän Uhtred att hans benådning upphävs.
Han måste lämna Winchester, annars fängslar jag honom.
Lady Aelswith har inte hedrat sin makes önskan och jag är fängslad.
Samtidigt ser folk min syster endast som en dan.
Är hon inte det?
En fiende.
Du hör hemma i ett hål.
Ödet är allt.
BASERAD PÅ BERNARD CORNWELLS ROMANER
Beocca!
Älskade Beocca!
Beocca!
Han är hos Gud.
Må hans själ vila i frid i evighet. Amen.
Eld!
Ring i klockan. Det brinner!
Hämta vatten!
Vi borde träffas och fortsätta vår diskussion.
I vilket syfte?
Danerna får höra att Alfred är död och anfaller Mercia.
-Mercia är redo. -Att dö eller att blomstra?
Sök upp mig.
Han krälar lägre än en orms mage.
Det betyder inte att han har fel.
Förhindra att elden sprider sig.
Hämta mer vatten! För Guds skull, hämta vatten!
Herregud!
Hämta fader Beocca nu!
-Mer vatten! -Är Thyra där inne, Sihtric?
Var inte hon i slottet?
-Nej, hon gick därifrån. -Mer vatten!
Fader Beocca.
Vi vill ha en sista stund med kungen.
Ensamma.
Självklart.
Förlåt mig, lady Aelswith, men ni verkar gå emot kungens önskan.
De behöver er, fader Beocca.
Slå in dörren!
Undan! Det rasar!
Nej! Nej! Det här får inte hända!
Thyra!
Jag är här, Thyra!
Thyra!
Beocca.
Hon är hos Gud nu. Det vet du.
Han välkomnar säkert henne.
Det var så hennes familj dog. I en eldsvåda.
Tror du att det var en tröst eller att det skrämde henne mer?
Allt vi vet är att hon har fått frid nu.
Hon har fått frid.
Ni måste gå härifrån nu, fader.
Vill ni ha lite öl?
När det har svalnat hämtar och lindar jag henne så att ni kan begrava henne.
Nej... Jag hittar henne. Hon är min fru.
Ja, det är hon. Då ska vi hjälpa er.
Branden var ingen olyckshändelse.
Det är mörka och viktiga dagar för både Wessex och Mercia.
När danerna får höra att Alfred är död...
Då anfaller de. Det har du sagt.
-Vi ska strida. -Varför då?
-Varför strida och förlora? -Varför skulle vi förlora?
För att ha en chans behöver Mercia Wessex.
Wessex styrs av en valp. Ni förlorar.
-Vi har inget annat val än att strida. -Vi kan förhandla.
Låt dem slakta Edward och de få idioter som väljer att följa honom.
-Få? -Edward stöds inte av hela Wessex.
-Vissa, men inte alla följer honom. -Wessex armé blir inte stor.
Lord Sigebriht ska hem till Kent för att rusta sina stora styrkor.
För att göra vad? Ansluta sig till danerna?
Edward är inte Alfred och kan inte bli...
Inga svärd!
Jag bara presenterar mig. Släpp!
-Inte förrän ni har lugnat er. -Vansinnet råder.
-Du lider, fader Beocca. -Jag vill inte höra din röst.
Du dödade henne, inte glöd på en halmbädd.
Jag ansvarar inte för din olycka.
Det var du. Kanske inte direkt, men via de ord du viskar
de lögner du sprider och den galla du spyr.
Vi bör nog hitta ett nytt bord.
I vissas ögon blev en blid kvinna till en fiende.
Ni borde inte lyssna på honom.
Jag förlåter er ert uppträdande den här gången, fader Beocca.
Ett ord till så får det konsekvenser.
Jag sa ju att Wessex är splittrat.
Det tillåter jag inte mer.
HUNSTANTON I KUNGARIKET ÖSTANGELN
-Vad är det här, Haesten? -Det är början, min vän.
Alfred, kungen av de skitätande saxarna, har tagit sitt sista andetag!
Kungen är död!
Är du säker den här gången, Haesten?
-Dagfinn? -Det är sant.
Vi har hört det många gånger från präster, krigare och bönder.
De gråter på Winchesters gator.
Då börjar det.
Det börjar.
Vässa era klingor! Det börjar!
Blir det rättegång eller avrättning direkt?
Min mor ville skära halsen av dig
men hon har övertalats att återgå till förvisning.
Du ska lämna Winchester och Wessex och aldrig återvända.
Vad händer med Edward? Är kungens nådebrev inte värt nåt?
Du måste ge dig av, Uhtred. Annars dödar hon dig.
Hitta Beocca.
-Jag måste tala med Beocca. Hämta honom. -Det kan jag inte.
Han har det svårt nog.
Med vad?
Jag är här.
Jag har hört vad som sades och är här för att bönfalla dig att stanna.
Han kan inte stanna.
-Det blir en utfrågning. -Kanske.
Där blir vi hörda. Det måste vi bli.
-Vad har hänt? -Tala vid en rättegång.
Annars har djävulen vunnit.
-Beocca? -Överge inte det du byggt upp.
Du har förändrats.
Thyra är hos Gud.
Kanske gudarna.
-Hur då? -Eld.
Säkert anlagd av goda, kristna män.
Vilka män?
Hon är med Gisela nu. Hon är med sin mor.
Vi får inte låta oss förtäras av hennes död.
Allt Alfred stod för rasar samman.
Du får inte släpas in i skuggorna, Uhtred.
Du måste bli ljuset.
Lady Aethelflaed.
Informera din bror och din mor att Mercia har en kung med egen vilja.
-Det tänker jag inte göra. -Alfred är död.
Alla avtal med Alfred är ogiltiga.
Mercia förblir allierat med Wessex.
De två rikena måste stå enade eller gå under.
De två rikena är jämlikar.
Vart och ett är fritt att välja vänner och vilka de ska strida mot.
Strida mot?
Lord Aldhelm, ni måste påminna min make om vad det innebär att vara mercier.
Ers majestät.
Jag håller faktiskt med henne.
Kan ni försäkrar mig om att ni inte går med Aethelwold eller danerna?
-Det vore förräderi. -Ska jag försäkra?
-Vi är stolta mercier. -Ifrågasätter du mig?
Jag är oroad.
Tvivlar du på mig?
Jag vill förstå hur ni tänker.
Min vaktstyrka på 50 man... skickade du efter den?
De behövs där hemma.
Skickade du efter min vaktstyrka på 50 man?
Nej.
Om du överlever, Aldhelm, vägra aldrig mer att utföra en order.
Skadan är från ett bråk i en ölstuga.
Jag har funderat på mitt avhopp till danerna.
-Jag väntar till sista ögonblicket. -Vad menar du?
Edward marscherar och jag lovar att ansluta mig, men anländer sent.
Danerna anfaller framifrån och jag bakifrån.
Min armé mot en här av bönder.
Det blir en slakt som mina män överlever.
Jag kan nästan höra de panikslagna skriken.
Förlåt mig, ers nåd. Jag hade ingenstans att ta vägen.
Han tror att han kan förhandla.
Han överväger åtminstone möjligheten.
Blodflödet har stannat upp, hoppas jag.
-En bukskada innebär en långsam död. -De kan läka. Den läker.
Ers nåd...
Mitt hjärta är ert.
Jag är rädd att jag älskar er.
-Jag måste säga det, nu när jag är döende. -Ni är inte döende.
Ni måste handla, för Mercias skull.
Ni måste.
Rusta männen och rädda oss.
Det är dags.
Jag ska ledsaga er till Mercias gräns och se er lämna Wessex.
Vad är det här? Ett jaktsällskap?
Jag är fredlös igen. Jag ska förvisas eller avrättas.
Ska vi följa efter er?
Ska vi lämna Winchester åt danerna?
Ers nåd...gå.
-Vad gör han? -Han står stilla, ers nåd.
Uhtred, gå och sätt er på hästen.
Jag är en fri man.
Jag har ett nådebrev.
Det bär kungens sigill.
-Det är skrivet i kungens hand. -Kan nån ta hans tunga?
Är Alfreds ord inte värt nåt nu när han är död?
Du är mannen som en gång höll en kniv mot kungens hals.
Visa oss ett vittne till att brevet skrevs av fri vilja, ett enda.
-Det fanns inget vittne. -Vi ger dig ditt liv.
Var tacksam och lämna landet i fred.
Det blir ingen fred, ers nåd. Kriget är på väg.
En armé av daner marscherar i talande stund.
Jag överger inte Wessex folk!
Vem tror du att du är? Steapa!
Hela staden tittar, mor.
-Uhtred talar sanning. -Du är bara betagen.
Lady Aelswith!
Jag kan inte låta orättvisan gå obestridd.
Om Uhtred av Bebbanburg påstår sig ha fått sin frihet av självaste kung Alfred...
...kan vi inte avfärda det så lättsinnigt.
Bara en kung kan neka en kung.
-Wessex har ingen kung. -Wessex har ingen kung!
Vi har Edward Rex.
Rådet beslutar vem som är kung.
-Edward är arvingen. -Han har ingen befogenhet.
Han är bara Alfreds son.
Klostren är nog fulla av Alfreds söner.
Får alla oäktingar göra anspråk på kronan?
Gör slut på det här, biskop Erkenwald.
Vare sig han är kung eller inte, om Edward tror att brevet är falskt
lämnar jag Wessex.
Återför fången till slottet, Steapa.
Det är inte rätt plats för såna beslut.
Det är helt rätt plats! Rättvisan måste beskådas.
Steapa! Släpp fången!
Han förblir fånge
men lord Uhtred har förtjänat rätten att tala.
Men det har inte ni, ers nåd. Ni har inte den befogenheten.
Har ni nåt emot att folket ser rättvisa skipas?
Nej.
Kungen svor att du skulle dö, Uhtred.
-Varför ångrade han sig. -För att han ansåg att jag förtjänade nåd.
Är det skryt?
Jag är på varje sida i hans krönika.
Det är en lögn! Ditt namn står inte där en enda gång.
Men jag är där.
Det är inte skrivet, men jag är där.
Det vet Wessex krigare.
Danerna vet det.
Det är vad kungen själv sa.
Jag har hört nog.
Jag var med honom från Somerset till Ethandun
och alla strider som följde.
Vi hade ett band, han och jag.
Han var den man jag inte kunde bli och inte önskade bli.
Han var en man som jag älskade och avskydde.
Men det var alltid en ära att tjäna honom.
Han var min kung!
Han ville inte gå till sin gud
utan att ge mig det jag förtjänat många gånger om.
Min frihet!
Frågan kvarstår: varför valde han att inte kungöra det?
Ni minns väl min gode vän Leofric?
En krigare och saxare ut i benmärgen.
Han sa en gång att jag inte kunde vinna över Alfred
"För att den jäkeln tänker", sa han.
Er far kanske valde att inte kungöra det av just den här anledningen?
Så att folket skulle få bevittna sin nye kung, Edward, skipa rättvisa.
Opartiskt, hoppas jag.
Accepterar du det beslut Edward Rex fattar?
Det svär jag på.
-Ers nåd... -Jag säger igen, med all respekt
att pojken inte har makt att fatta ett sånt beslut.
Han är bara en arvinge.
Han är inte mer kronarvinge än jag.
Beslutet är ert att fatta.
Min far kung Alfred krävde lojalitet och enighet.
Han trodde på sin Gud och betvivlade dem som inte gjorde det.
Ingen hedning fick hans fulla tillit
innan han hade tagit till sig Alfreds gud som sin egen.
Och ändå...
...var det en hedning han litade mest på.
Det var Uhtreds ord han respekterade mest.
Uhtred av Bebbanburg...
Jag bedömer att brevet min far skrev är sant.
Alfreds benådning kvarstår.
Du är en fri man och får välja din egen väg.
Får jag ställa en fråga? Får jag ställa en fråga, Uhtred?
Nu när du är fri igen, vart kommer din väg att leda?
Jag vill veta.
Mitt svärd, Steapa.
En dag, fader, hoppas jag att min väg ska leda norrut, till Bebbanburg.
Men nu behövs jag här.
Jag ska följa Edward Rex!
Knut! Svär till gudarna att Aethelwold dödade Ragnar.
-Det var han. Det svär jag på. -Han får inte falla i strid.
Vill du träffa Ragnar i Valhall får inte Aethelwold dö på vilket svärd som helst.
-Jag förstår inte. -Skydda honom tills jag är redo.
-Gör det för min och Ragnars skull. -Det ska jag. Jag skyddar honom.
Vi strider för Ragnar!
För var dan som nånsin dödats av ett saxiskt svärd!
Om danerna rör sig genom Östangeln mot östra Mercia
är det genom land som lyder under Danelagen.
Deras här kommer att växa.
Vi måste marschera för att möta dem.
Jag har spioner där. De bekräftar att de närmar sig.
Jag har beordrat mina män vid gränsen att retirera.
-Retirera? -Det är klokt, ers nåd.
-Varenda krigare är viktig. -Hur långt drar jag tillbaka dem?
Var och när håller Mercia stånd? När ansluter sig Wessex till oss?
-Det är inte beslutat än. -Jag vill veta.
Wessex verkar vara ett rike där kaos och tvivel råder.
Står alla åldermän här på Edwards sida?
Det gör vi. Självklart gör vi det. Han ska bli kung.
Lord Sigebriht?
Ja.
Hur blir det med dem som inte är här? De som skyndat hem till sina salar.
-Trots att kriget kommer. -De är med oss, lord Aethelred.
Wessex armé blir inte stor.
Vi ska marschera för att strida, ers nåd.
-"Ers majestät". -Våga inte tro att ni har nåt val.
Haesten och Knut saknar heder. De tar land, silver och tennkronan ifrån er.
Lyssna nu.
Det är troligt att danernas här är större än vår.
Men det är en strid vi kan vinna.
Men det kräver oss alla, varenda man och vartenda svärd.
Vi ska strida med all den list och klokhet som Alfred gett oss.
Gud är med oss.
Jag återvänder till Mercia.
Skicka bud om era avsikter snart, men jag varnar er...
Jag strider inte om vi inte kan vinna. Jag skickar inte män till slakt.
Vill ni bli en marionett, lord Aethelred?
Skicka bud.
Ers nåd.
Han har rätt.
Jag är inte min far.
När Guthrum tog Winchester
gömde er far sig i träskmarkerna i många månader.
Han var rädd för att dö och för att misslyckas.
Men han övervann rädslan.
Vi hittar rätt ord och ni ska skriva brev till alla åldermän i Wessex.
De kommer att lyssna och komma.
-Vart? -Ers nåd.
Om vi har färre soldater
vill vi inte strida på öppen mark.
Bedanford.
Bedanford är långt härifrån.
Det är längs deras väg.
Det är en lång marsch, men terrängen kan ge oss fördel.
Det kan den.
Det måste bli Bedanford.
Då gör jag det.
Med er hjälp.
Jag ska hitta rätt ord.
Djävulen får inte vinna. Djävulen ska inte vinna.
Jag kommer att behöva ett svärd, eller en yxa och en sköld.
Det är en strid jag inte ska bevittna.
Jag måste strida tills jag inte längre kan strida.
Lord Sigebriht.
-Ger ni er av mitt i natten? -Jag har en armé att samla.
Ni har varit med Aethelwold länge.
Om ni ifrågasätter min lojalitet, gör inte det.
Jag är för Wessex, precis som min far och min farfar.
Men inte för Edward?
Det gör mig inte till förrädare.
-Så ni kommer till striden? -Ja.
Wessex kommer att behöva Kents män.
Ni får snart ett brev.
Vi kommer att vara där för Kent och för Wessex.
Ja, förr Wessex, lord Sigebriht.
Ena dagen är du saxare och nästa är du dan, Uhtred.
Jag har inte sagt hur mycket jag beklagar Ragnars död.
Din bror förtjänade en krigares död.
Jag beklagar att du inte får se honom i Valhall.
-Det är här du hör hemma, Aethelwold. -I Winchester?
På ett stallgolv, som hästskit.
Ska du rida för Edward?
Som Sigebriht kommer jag att vara där och be för seger.
-För saxarna eller danerna? -Bryr du dig? Du tillhör ingendera.
En gång skrämde du mig, Uhtred, men du är inget annat än ett svärd.
En bit metall.
Du har ditt rykte, men det kommer att blekna.
Du kommer att dö, glömd och inte nedtecknad.
Du kommer varken till himlen eller till Valhall.
Brevet från Edward måste bli bra.
Ett brev har skickats.
Det talar till var man i riket och kräver att de hörsammar vårt kallan
och ansluter sig till oss i striden.
Det står att det blir en strid som det kommer att talas om i många generationer.
Det är en strid som ingen kan ignorera, som ingen kan stå och bevittna.
Var man måste hitta ett vapen och var man måste strida.
Wessex kommer alltid att vara ljuset.
Oavsett hur tunga våra svärd kan kännas
måste vi strida. Strida!
Strida och fortsätta strida tills segern är vår!
Vi marscherar!
HIGH WYCOMBE I KUNGARIKET MERCIA
Aethelwold är inte med oss.
Jag undrade varför stanken försvunnit. Han är nog på väg till danerna.
Han kanske känner till Bedanford. Han berättar det.
Därför ska vi till skogen bortom Bedanford.
Ska vi?
Vi samlas i Bedanford, som det stod i brevet.
Sen fortsätter vi för att anfalla i skogsmarkerna.
En liten fördel för en mindre armé.
-Har du blodet i säkerhet? -Ja, som alltid och det är välsignat.
-Thyras blod? -Ja.
Ska det rädda Ragnars själ?
Det tar honom från Nifelheim till Valhall.
Från helvetet till himlen.
Jag måste döda Ragnars mördare med en klinga smord med Ragnars blod.
-Thyras blod. -Det är samma sak.
Vem är det du ska döda?
Jag vet inte.
KIMBOLTON I KUNGARIKET MERCIA
Så Uhtred är vid liv?
-Rider han med Edward? -Ja.
Du skulle döda honom.
-Det gjorde jag inte. -Hittade du inte honom när han sov.
Det kvittar. Wessex är splittrat.
Hälften av åldermännen kommer inte och en av dem är vår allierade.
Sigebriht av Kent.
Han har en av Wessex största arméer och är på vår sida.
Är han? När ansluter han sig till oss?
Under striden.
Min plan är att han ska anfalla bakifrån när striden har börjat.
Bra.
-Jackdaw! -Vad?
Knut skickar spioner för att söka efter saxarnas läger.
-Du ska följa efter dem. -Ska jag?
Du ska ge Uhtred ett budskap.
Vi har inte hört av lord Sigebriht. Jag hoppades att han skulle vara här.
De kommer.
Vi måste till skogen och börja strida.
Vi får inte låta dem komma ut på öppen mark.
Då kanske det här är platsen där vi dör, Uhtred.
Det kan vara platsen där ni blir kung.
En stor kung, som er far vid Ethandun.
Det finns inget mer värdelöst än en död spion.
Finan?
-Jackdaw? -Han säger sig ha ett budskap.
Ja, från Brida.
Säg det?
-Blir jag skonad? -Ja.
Men du återvänder inte till danerna.
Vad är budskapet?
Hon säger "Aethelwold".
Hon säger "Misslyckas inte".
När kommer de?
De är nära.
-Ni kommer att dö. -Du har fel. Jag kommer inte att dö.
Osferth!
Blodet.
I dag...
...ber jag er inte att strida för Alfred.
Jag ber er inte att strida för Edward eller för kronan.
Strid för er egen skull och för era förfaders.
De är begravda i Wessex och Mercias jord.
De har blivit jord!
De är landet.
Även nu, när jag talar
är det för dem vi strider!
De anfaller bakifrån! Försvara stridslinjen!
Alla! Anfall! Anfall!
Döda varenda skitätande saxarjävel!
De är för många, Uhtred!
Håll stånd!
Var är mercierna?
De bryter igenom, Uhtred!
Tryck tillbaka!
Var är Sigebriht?
Ers nåd! Det är hästar! Hästar!
Det är Aethelflaed! Det är Mercia!
De håller stånd! När anfaller din man, Aethelwold?
Snart, när de är trötta! Väldigt snart!
Där! Där är han! Vad var det jag sa?
Vems parti tar han?
För våra förfäder!
Och för Wessex!
Ansluter han sig till oss?
Är det din man?
Han är din och strider för Edward!
Han förråder oss, men vi är fortfarande överlägsna.
Det är din man!
Tryck på! Med mig!
Strid! Håll stånd och strid!
Vi är förrådda.
De är besatta av demoner.
Det är förlorat.
Snälla Uhtred...
Min arm är bruten.
Jag kan inte svinga ett svärd.
-Du har en arm till. -Snälla.
Jag går norrut, österut eller västerut.
Jag tar mig till Frankerriket eller till Irland.
-Du dödade Ragnar. -Nej.
-Jag kunde inte. -Du dödade honom.
-Aldrig. -Erkänn.
Jag är bara skyldig till att vilja ha det som är mitt.
-Erkänn. -Bådas våra kungariken har stulits.
Du dödade min bror! Erkänn det för mig.
Ja.
Annars skulle han ha dödat mig. Det var ett slags krig mellan oss.
Jag är inte värd det. Jag svär att du aldrig mer får se mig.
Jag ger mig av vart du vill, så långt bort du vill.
Snälla.
Snälla...
Uhtred.
Snälla Uhtred.
Du behöver silver för att resa.
Till båtfärden.
Ja.
Det gör jag.
Inte mycket.
Du behöver aldrig mer se mitt ansikte.
Du hamnar i helvetet.
Uhtred.
Se där! En bro.
Han tar sig över till Valhall.
Han är fri.
Det ska skrivas i saxarnas krönika
att Edward vann en stor seger över danerna.
Därmed befäste han sin plats på Wessex tron.
Men vi står inför andra strider
både mot danerna och mot andra, inom Wessex.
Var kung måste avgöra vem han kan lita på och vem han måste göra sig av med.
Han måste förstå både sina fienders och vänners tankar.
Han måste inse att en mans sanning inte står att finna i det land där han föddes
utan i hans hjärta.
En kung måste vara kung på egna villkor.
Han kan inte vara sin far, bara sig själv.
Krönikan kommer att växa och sidor läggas därtill
men Uhtred av Bebbanburg kommer inte att nämnas
trots att även jag segrade.
Mitt namn är Uhtred, son av Uhtred.
Mitt namn är Uhtred Ragnarson.
Ödet är allt.
Undertext: Gustaf Lundskog