EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Jeg er Uhtred, søn af Uhtred.
Min fødselsret Bebbanburg blev stjålet af min onkel Aelfric.
Mine stærkeste krigere. Eller de mest frygtsomme?
Hans mænd forlader ham,
og skotterne sender krigere, der tynder ud blandt de tilbageblevne.
Hvor mange mistede vi denne gang?
Nu er tiden inde til, at jeg genvinder, hvad der er mit.
Giv mig 100 mænd, og det vil tage en uge. Med 200 varer det en dag.
Men den nye konge, Edward, lader sig dirigere af lord Aethelhelm.
Jeg er ikke længere et barn, der følger Deres luner.
Aethelred af Mercia har andre planer med Bebbanburg.
Jeg indsamler knoglerne fra vor elskede helgen som et tegn,
der skal vise mercianerne, at jeg bringer velstand til landet.
Han har sendt hellige mænd dertil for at købslå om et relikvie.
Jeg har også søgt en kristens hjælp.
Godaften, fader.
Min søn, der blev taget af Alfred og voksede op som troende.
Den mercianske anfører Eardwulf er draget til East Anglia
for at mødes med Haesten.
Så De dem rejse?
Ja, de piller deres lejr ned og laster bådene.
Nu ønsker Aethelred at erobre danernes land
såvel som Eardwulfs søster.
De følelser, Aethelflaed og jeg altid har lagt låg på,
kan ikke længere undertrykkes.
Men nu byder pligten mig atter at drage mod nord.
Mod Bebbanburg!
Skæbnen betyder alt.
Ran kan være en hundjævel.
Det bør gøre hende rolig.
Ran er en hedensk løgn. Jeg ynker dig for at tro på den.
-Finan, giv ham noget at lave. -Ja, herre.
Åh gud.
Hallo, du kan tømme den her.
Fortæl mig sandheden.
-Er jeg lokkemaden? -I hvad?
I den plan, du skjuler for mig.
-Er jeg lokkemaden? -Intet er skjult for dig.
Vi følger efter de munke, som kan komme ind i Bebbanburg.
Du bliver vennesæl med dem og åbner porten til Bebbanburg for os.
Jeg tror, du har en anden grund til at tage mig med på dit hævntogt.
Ja. Så du kan vinde hæder og agtelse.
Kun min agtelse for Gud betyder noget.
Du kan ikke tvinge drengen til at blive kriger.
Mit blod løber i hans årer. Hvorfor vil han ikke indse det?
Fordi dit blod tilhører en stædig rad.
-Fadervor... -Hvem beder du for, knægt?
-Hvad? -De mænd, du vil dræbe.
Du lader til at tage ting, når du vil have dem.
Når du gør det, så udvis nåde.
Over for min onkel Aelfric, som altid har ønsket mig død?
-Der findes styrke i tilgivelse. -Godt.
Så brug den til at tilgive mig.
Han signerer fortsat som kongen af Mercia,
og nu hører vi, at han fører tropper fra Aegelesburg.
Aethelred har altid været ærgerrig.
-Ved De, hvor han er? -Min mand fortæller mig intet.
Jeg ved, han søger Sankt Oswalds knogler.
Edward, det er alvorligt.
Hvis han søger Sankt Oswald, vil han bryde fri af Wessex.
Mange mercianere mener, at en samling af helgenens ligdele
vil få landet til at trives igen.
Ja, men folket ønsker fred, ikke krig.
Det viser dog hans intention.
Eller også lefler han for de naive mercianere.
Mercias folk er ikke naive.
Uanset hvad han laver ... bør I ikke lade jer besnære.
De svage skal ikke stille vilkårene.
Hvis I ikke spiller med, kan han ikke vinde.
Lad børnene om at være barnagtige.
Her kommer han. Rigets fremtidige konge.
Ser I, hvor adræt han er?
-Han bliver en stor sværdkæmper. -Uden tvivl.
-Min frue. -Min herre.
Ja, og han er også et egenrådigt barn.
De skulle have set ham sparke Steapa i utilfredshed.
En dreng med mange talenter.
Kom med mig. Du skal se din bedstefaders bog.
Plag ikke drengen med latin. Han skal være konge, ikke skriverkarl.
Wessex' mænd er krigere. Når du mestrer sværdet, styrer du landet.
Han ødelægger alt, der er dyrebart.
Ja, det er foruroligende.
Ligeså er min mands intentioner. Jeg beder Aldhelm forhøre sig.
Fader Pyrlig?
Før fader Beocca til mig.
Jeg var urimelig over for ham
og vil spørge ham til råds om en vis person.
Fader Beocca har forladt Winchester.
Der var ingen grund til at blive her. Han vender næppe tilbage.
Således forlader vore allierede os.
De bad om at få ham fjernet.
Ja. Det gjorde jeg vel.
Ligesom jeg bad om at få min søn gift med den forfængelige, tåbelige pige.
Hvorfor Herren ledte mig således, begriber jeg ikke.
Måske gjorde Han det ikke.
Jeg har truffet mine valg for at sikre det land, min mand elskede.
Og hvorledes har det fungeret?
BASERET PÅ BERNARD CORNWELLS ROMANSERIE
KONGERIGET NORTHUMBRIA
De er en ynkelig flok. Fulde eller senile. Skotterne vil le ad os.
De kan ikke holde dem stangen. Vi behøver flere krigere.
Jeg har forsøgt, min herre.
Slavehandleren har krigere, men forlanger 10.000.
Det vil tømme kassen. Hvad nytter en fæstning uden sølv?
Min herre, vi må sælge Sankt Oswalds hjerte.
Tiden er ikke på vor side.
Vi kan ikke blive ved med at modstå skotternes angreb.
Er han desperat for at få det? Aethelred.
Det har jeg hørt. Hans munke vil ankomme snart.
Så plukker vi ham for sølv og køber mændene.
KONGERIGET NORTHUMBRIA
Hvor skal vi begynde?
Hvor finder man munke på et sådant sted?
-Sankt Colman's. -Horehuset.
Så er det nok. Jeg bliver på båden.
Det er ikke sikkert for dig at være alene her i Danelagen.
-Kom. -Så vil jeg bede for frelse.
Jeg passer på ham.
-Præster er ikke populære her. -Tak, fader.
Så går vi til horehuset.
Du fejlbedømmer din far.
Han er ikke den blodtørstige hedning, som du tror.
"Du må ikke slå ihjel", fader Beocca.
-Eller har du glemt den hellige bog? -Jeg kender skriften.
Men jeg kender også Aelfric.
Da jeg er ældre end dig, ved jeg også,
at man til tider må gøre noget forkert for at handle ret.
Aelfric ville dræbe et barn blot for nogle trævægges skyld.
Derfor flåede han en dreng fra hans kristne liv,
gav ham til hedningene og fordømte hans sjæl til evig tid.
Uhtred hævner en stor uret, der blev gjort mod ham.
Hjælp ham med det, og du vil hjælpe...
Hjælper jeg ham tilbage til et liv i fromhed?
-Nej. Ikke det, men... -Der findes en mulighed.
Alle syndere kan angre.
Nu får vi se.
Kom så.
Grimesby virker som et dejligt sted.
Deres østers skulle være delikate.
Sihtric, se ikke nogen i øjnene.
-Hvad vil I her? -Vi er handlende.
-Vi fragter skind til Frankia. -Jaså?
-Opfør jer pænt på mit gæstgiveri. -Vi er bare sultne, ikke andet.
-Har I kvinder? Han har brug for en. -Vi er ikke sådan et gæstgiveri.
Finan.
Hun er jeres, indtil mørket falder på. Er I hurtige, kan I begge nå en tur.
Han skal nok være hurtig.
Hvorfor skal jeg altid spille jomfruen?
Fordi ingen vil tro, at jeg er jomfru.
Hårdere. Sådan.
Slå!
Før mig ud af mørket, herre. Og lad solen...
På det område er jeg jomfru.
Utvivlsomt, Osferth.
-Vi har fundet munkene. -Hallo, det koster ekstra at kigge.
Hårdere!
De skal ride natten over med brandrøde røve.
Heldigvis holder de af smerte.
Det tager seks dage at ride til Bebbanburg langs kysten.
De ankommer før Kristi himmelfartsdag. Jeg er en god kristen, herre.
Vi bør ikke komme først.
Klipperne ved Bebbanburg er ikke gode ved bådene.
Skal vi vente her og nyde atmosfæren?
Uhtred, ser du de to munke? De er dem, vi har ledt efter.
De drager til Bebbanburg. Følg efter.
De er vor bedste chance for at komme derind.
-Jeg kan ikke bare... -Vi kan ikke gøre andet.
Mine mænd har lige været der. De ville blive genkendt.
-Jeg er altså offerlammet. -Du er vort største håb.
Gør det ikke for min skyld, men for dine efterkommere.
Alt, jeg tager, vil en dag blive dit.
Jeg er ikke den kriger, du lader til at tro.
Hvorfra stammer din tiltro?
Jeg ved, at familiens ånd findes i dig.
Den vil give dig en styrke, du endnu ikke kender.
Jeg vil forsøge, men jeg nægter at slå ihjel.
Andet ønsker jeg ikke.
Tre stykker sølv på, at han stikker af.
-Tag denne hest. -Uhtred.
Rid mod nord langs kysten.
Gør det nu, så du kommer før munkene. Find dem, og slut dig til dem.
-Herre! -Jeg sender dig ikke i døden.
Når jeg ser dit signal, sejler jeg mod porten.
Han bliver våget over. Han er velsignet. Ligeså er du.
Godt, kom så.
Uhtred.
KONGERIGET EAST ANGLIA
Prøv den på.
Det gør jeg, når du er gået.
Nej. Jeg fik den lavet til dig. Jeg vil se den nu.
Jeg klæder mig ikke af foran dig.
-Jeg er af en fin slægt. -Hvis fader skændede...
Hvis fader blev uretmæssigt vanæret, da han ragede uklar med ealdormændene.
Denne leg har varet længe nok.
Du har ingen god grund til at sige nej.
Jeg tænker blot på din sjæls velbefindende.
Du har en kone.
Du har ret. Nu indser jeg det.
Jeg bør blive enkemand, så jeg kan ægte dig.
Er det ikke dit ønske? Sammen med silken og pelsene.
Det er et godt liv for en pige, der intet har.
Er jeg urimelig?
Har jeg fejlbedømt din kristne sjæl?
Det kan arrangeres.
-Har I gjort det? -Nej.
Hvis du venter længere, mister han interessen.
Du tager fejl. Han mister ikke interessen.
Han truer med at dræbe lady Aethelflaed, så han kan ægte mig.
Det er fremragende nyt.
Nej, jeg vil ikke have Alfreds datters blod på mine hænder.
-Det virker kun rimeligt. -At ægte en mand, der dræber af lyst?
-Det lader til... -Han er farlig, og vi må træde varsomt.
Lov mig, at du nægter, hvis du skal dræbe lady Aethelflaed.
Jeg vil aldrig trodse kong Aethelred. Ej heller bør du.
KONGERIGET MERCIA
Vi hviler her og angriber ved daggry.
-Vi tager mercianerne på sengen. -Hvor langt er der til Aegelesburg?
-Det er tæt nok på til at overraske dem. -Så tager jeg afsked her.
Vi slår lejr her og marcherer ved daggry!
Kan vi ikke friste dig til at kæmpe?
Jeg begærer ikke kamp, kun kvinder og sølv.
Fordi du skal betale for at pule kvinderne?
-Det er bedre end at lokke dem med løgne. -Rimeligt nok.
Men mine handlinger lod danerne sejre.
Du går glip af hærenes forsamling, Haesten.
Edward er nødt til at forsvare sin søster og moders land.
Aethelreds død vil afføde en hurtig hævnaktion.
Vi rider ind i Mercia i vildskab
og tvinger dem til at kæmpe, hvor vi har overtaget.
Borgere fra Wessex og Mercia. Alle kristne. Dette vil føre dem sammen.
Så har I forenet sakserne.
Det ville gøre Alfred stolt.
Cnut og Asgar. Drenge, kom her.
I skal tage med vor ven Haesten.
Han følger jer nordpå, indtil felttoget er slut.
Bør de ikke se slaget? Jeg ved, det er farligt, men...
Der kommer andre slag. De er for unge nu.
Haesten, pas på dem. Og lær dem ... intet, du kan.
Kom, drenge. Lad os gøre jer klar.
Skiderikken elsker sit afkom.
-Hvordan lokkede han dig så nær? -Vi indgik en blodpagt.
Hvis du bliver træt af den grimme djævel, skal du vide, at jeg er fader til ti børn.
-Det har jeg intet ud af. -Ikke det?
Nej. For du bærer hans hvalp.
Det kan jeg se på dine patter.
Hvis du afslører det for ham, før jeg kæmper mod sakserne,
skærer jeg dine nosser af og fodrer dig med dem.
Jeg er glad på dine vegne, Brida. Verden har brug for flere som Cnut.
Brida! Kom her.
Få hvilet ud, og gør jer klar! Der venter mange søvnløse nætter!
Men til daggry slår vi til, og blodet skal strømme!
Mercia skal brænde!
KONGERIGET MERCIA
Giv mig Aethelred!
Hvor er han?
Hvor er din herre? Hvor er han?
Næste!
Er der flere?
Kan det være lejesoldater, der kommer os til undsætning?
En gave fra slavehandleren?
Skænker han os forstærkninger af sin egen gode vilje?
Måske vender de om.
Eller også er de skotter, der vil genoptage kampen.
Vi kan kun gøre en ting, omend jeg væmmes ved det.
Betal dem for at forsvinde.
Så de kan vende tilbage og få mere?
Hvorfor så ikke bede om at blive deres vasaller?
Jeg sagde ikke, det var et godt valg.
Send mænd ud for at tale med dem.
Vender de tilbage med hovederne intakte, ved vi, at skotterne måske vil forhandle.
Jeg bør selv gøre det. Jeg vil ikke sende flere i døden.
Og derfor vil du aldrig føre an, Aidan.
Åbn porten.
Giv lord Aelfric besked. Han skal se det her.
Vi hørte, at du var druknet. De sagde, at alt håb var ude.
Det var tæt på, fader.
Jeg troede, det var min straf for at sende dig bort.
Der var ingen straf.
Men jeg indså, at jeg ønskede at leve og vende hjem til dig og Bebbanburg.
-Jeg troede, min arv var tabt for altid. -Dine efterkommere skal nok trives.
Da jeg hørte, du var under angreb, kom jeg straks.
Jeg har medbragt krigere. Mænd, jeg har samlet fra alle verdenshjørner.
Stærke mænd. Loyale mænd.
Bebbanburg er reddet.
Det er så storslået som altid.
Sandelig ja. Hvis det er sandt og ikke blot en drøm.
Det er sandt nok.
-Vi skal ikke tættere på. -Javel.
Sænk sejlet! Ro mod kysten i skjul af klippen!
-Hvor længe venter vi på din søns tegn? -Indtil det kommer.
Nu er alt op til guderne.
Er det en plan om at blive helgen?
Det er forberedelse til kroningen.
Kræver det et helligt ritual at blive dronning?
Det er fornærmende.
Var det også lord Aethelhelms påfund?
Ja. Han er stille, men hans ambitioner vokser.
Han er besat af sin ætling og ignorerer mig.
Havde jeg vidst, hvordan han var,
ville jeg have valgt en anden brud til din broder.
Hvad siger kongen?
Edward hæger om freden. Både i Wessex og i paladset.
Så jeg må acceptere, at jeg ikke længere er ønsket.
Hun føler min faders tab.
Det gør vi alle.
Tænd 17 lys på mine vegne.
Et ved hver helligdom. Og ingen mumlen under bønnen.
Herren ønsker at høre jeres fulde røst.
Hele 17 lys? Bekymrer noget Dem?
Mange ting. Jeg frygter, at jeg har tilladt for store ændringer i paladset.
Den unge kvinde fra Kent, Ecgwynn...
Pigen, der ægtede Deres søn i hemmelighed?
Ja.
Hvad kender du til hendes nuværende situation?
Hun lod sig ordinere, da ægteskabet blev aflyst med magt.
Og jeg har hørt, at hun er ganske ulykkelig.
Et liv i kloster er sikkert ikke noget for en jævn pige.
Hun blev forbudt at se de to børn, hun gav Deres søn.
Hun ser sin datter til tider, men hendes søn har hun ikke set,
siden han blev taget fra hendes arme.
Det lyder som en grusom straf.
For at elske Edward og være elsket af ham, ja.
Du og Beocca gør ret i at betvivle min behandling af hende.
Jeg ønsker at råde bod på det.
-Hvor er hendes søn nu? -Han bor på et kloster.
Han har altså Guds kærlighed, men ikke en moders.
Den smerte ville jeg ikke byde min egen søn.
-Jeg vil gerne se dem. -Det kan jeg sørge for.
Jeg går ud fra, at ingen skal vide noget.
Det ville være til fare for drengen. Det ved vi begge to.
Lad spejderne finde en plads til slaget.
Sørg for at tømme kornlagrene. Ingen mad må blive tilbage.
Tøm paladset, før de andre saksere gør gengæld.
-Så du ealdormændene? -Ja.
Din grusomhed er opfindsom. Har du fundet Aethelred?
Ikke endnu. Men jeg nyder hans seng. Vil du slutte dig til mig?
ENGLAND OG ENGLÆNDERNES FØRSTE KONGE
Hvad læser du, barn?
Du er Aethelstan, ikke sandt?
Jo.
Hvem er din familie, Aethelstan?
Det må jeg ikke svare på.
Javel. Det er sikkert klogt.
-Er De en abbedisse? -Nej, jeg er en ven.
Men mange abbedisser mener, jeg kunne have været blandt dem.
Kom med mig, Aethelstan.
En frue ønsker at møde dig.
Gå ud i haven.
-Gud hjælpe os, det er en tigger. -Ignorer ham.
Det kan jeg ikke. Han løber direkte mod os.
-Rejsende! -Han ligner en tosse.
-Vær varsomme. -Ignorer ham.
Rejsende, denne vej er fuld af morderiske tyve.
Vær varsomme, mine kristne brødre.
Hvorfor kalder du os brødre, galning?
-Fordi jeg er en af jer. -Du ligner en tigger.
Nej, jeg er en diakon, der blev kidnappet fra kirken.
En dreng, hvis sind er træt, og hvis liv rinder ud.
-Lad mig ride med jer. -Vi bør fortsætte.
I Jomfruens navn, der er røvere på denne vej.
Forlad mig, og jeg vil dø og ligge her ubegravet.
Hold nu op.
Jeg beder jer. Viste Kristus ikke den spedalske nåde?
Jeg kender til jeres synder i Grimesby.
Lad mig ikke nævne dem for jeres abbed.
Hvad vil du have?
Ikke andet end rejsefrænder. Jeg vil jer intet ondt.
-Duer du til at kæmpe? -Nej.
Godt, så kan de dræbe dig, mens vi undslipper.
Er De den venlige sjæl, der arrangerede mødet?
Ja.
Kender jeg Dem, frue?
Vid blot, at jeg er en moder, der har medfølelse med Dem.
Så takker jeg Dem. Selv at se ham kortvarigt heler et såret hjerte.
For os begge. De har udvist os stor nåde.
Fortæl mig nu.
Er jeg stadig i unåde hos lady Aelswith?
Ingen har pådraget sig hendes unåde.
Hun valgte blot, hvad der var bedst for hendes søn,
som De ønsker det bedste for Deres.
Det bedste for min søn er, hvad han havde.
En moder og en fader, der levede lykkeligt sammen.
Det er muligt. Hvad der er gjort, er gjort.
Men det ville være tåbeligt at lade ham vokse op uden en kvindes pleje.
Mænd opfostret af mænd bliver til barbarer.
Vi må sikre, at han altid har en kvinde ved sin side,
når han flyttes permanent til et mere sikkert sted.
Hvorfor skal han flyttes?
Man frygter, at han er i fare i Wessex.
Men han vil blive vel beskyttet.
De vil desværre ikke kunne besøge ham igen.
Hvorfor skal jeg straffes?
Har jeg fortjent en sådan grusomhed?
Har jeg såret nogen, som jeg nu selv såres? Har han?
Jeg ønskede blot en ægtemand og en familie.
At leve med min elskede i et stille hjem.
Så havde De været uegnet til at bo i paladset i Winchester, Ecgwynn.
Og derfor er det gået således.
-Glo ikke på mig. -Jeg glor ikke.
Jeg beundrer din appetit. Gør døden dig sulten?
-Har de fundet Aethelred? -Ja.
Godt. Hvor skjuler den lille lort sig?
Han er i East Anglia.
Han har angrebet gårde der, og mange danske bosættere blev dræbt.
-Den tåbe kan umuligt have narret os. -Det kvalmer mig at måtte tilstå.
Nej.
Det skyldtes ikke ham, men os.
Han troede, at vi var i Irland, og at ingen gengældelse kom.
Vi lod dette ske, Cnut.
Så må vi sejre nu.
Bønder og deres familier dør i krig. Således er det.
Danske bosættere. Saksiske børn.
De betaler prisen.
Og hvis Aethelred har efterladt sine folk ubeskyttede,
bliver de lettere at dræbe, hvilket får Edward hjem tidligere.
Jeg vidste det. Jeg sagde, at Cnut ville narre os.
-Er lord Aethelred død? -Det undersøger jeg.
Aflys kroningen. Send mænd til Aegelesburg for at generobre den.
Nej, aflys ikke ceremonien.
-I kan ikke lade mercianerne bukke under. -Vi er allerede for sent ude.
Send mænd. Det må I gøre.
I må hævne deres ydmygelse af ealdormændene, herre konge.
De er mænd af ære. Mænd af mit blod.
Vi bør ikke forhaste os.
-Aethelred kan have ret. -Edward, der skal handles nu.
Det er nok!
Jeg beslutter, hvordan og hvornår vi hævner denne krænkelse.
Ingen af Dem bestemmer vilkårene.
Og så sandelig ej heller Cnut.
Det er svært at sige! Der er måske 40 hjelme!
Så står alle mændene på volden for at se ud af flere.
-Han har altid været snu. -Men de er to mod en.
-Vi er dobbelt så gode. -Bliv ved. Til sidst bliver det sandt.
Vi skal bare holde dem stangen.
Den sande kamp står mellem dig og Aelfric.
Sig mig, Beocca.
Er det rette tid? Eller fører jeg mændene til nederlag?
Du fører ingen til nederlag.
Kampen bliver bestialsk, og mænd vil falde.
Men jeg ville ikke opmuntre dig uden at tro på sejr.
Mærk luften her. Mærk dens kolde åndedrag.
Denne luft er du og jeg født til at indånde.
Vor skæbne er at være her.
Lad os se, om blodets bånd er tykt. Om signalet kommer.
-Ved du, hvad det er? -Det er en fæstning.
Det bankende hjerte i landet, de kaldte Bernicia.
Bebbanburg.
Herren her er ilter, så vær på vagt.
-Og hvis vi ikke kommer ind? -Så kommer vi ikke hjem.
Så må vi sejle til Frisland for at sælge din bagdel for mad.
Det er munke, min herre.
Aethelreds buddrenge.
Lad os se, hvor desperate de er efter mine hellige skatte.
Vær hilset, lord Aelfric af Bebbanburg. Jeg er broder Iestyn.
Vi kommer fra Aethelred af Mercia for at handle.
Vend blot om. Jeg har valgt ikke at afhænde en mig så kær skat.
Lord Aethelred vil betale en god pris.
Jeg prissætter ikke hellige relikvier. Ej heller bør du.
Mine forfædres arv kan ikke måles i sølv.
Kan vi så i det mindste overnatte her, min herre?
Vejen har været lang. Vi kunne måske diskutere handlen.
Vi er ikke et gæstgiveri!
Jeres herre har sendt jer på en ørkesløs opgave.
Hvis Aethelred vil forene den elskede helgens relikvier,
må han besejre mig i sværdkamp.
Min herre.
Jeg er blot en ung mand. Men siden min barndom har jeg hørt,
at Bebbanburg var den mægtigste fæstning i nord.
Og dens sande herre var en mand af ære og godt omdømme.
Hvem bryder sig ikke om lidt smiger?
Jeg beder Dem, min herre.
Jeg har rejst i mange uger for at beundre den.
Afvis blot at sælge os Deres skatte. Men benægt mig ikke min barndomsdrøm.
Jeg er gavmild og kirkens tro tjener.
Så ... I er velkomne.
Giv dem slavegemakkerne.
Hold op med at se imponeret ud. Du presser prisen op.
-Har han givet signal? -Der sker intet.
Så du det?
Der. Se.
Det er signalet.
Kom i sving.
Følg os langs klipperne.
Resten bliver her, indtil jeg tilkalder båden.
Hvilken tager du?
Ham der.
Værsågod.
Holdt!
Rør dig ikke.
Er du der?
Hold ryggen mod klippen.
Er du der?
Hvad gør vi? Kan vi løfte porten op?
Det er et forsøg værd. Kom så, løft!
På tre. Et, to, tre!
Kom så! Brug kræfterne!
Finan, stop. Den er for tung.
Gå.
Det er en fejltagelse. Jeg for vild.
-Du forsøgte at stikke af. -Nej.
Hvorfor?
Giv mig de årer.
Kravl ind, Osferth.
Læg kræfterne i!
Kom så! Den rokker på sig!
Kan vi komme under?
Lidt til.
Kom så, herre!
Hidkald alle til gården.
Rejs dig!
De skal se, hvordan vi får tyve til at tale.
Kom så, herre!
Hiv til!
Det lykkedes!
Ja!
-Er det en fælde? -I så fald kan vi kæmpe os ud.
Vi prøver igen.
Hvem ... er det, du virkelig ... tjener?
Min hjord og Gud.
-Du, hvad er din mission? -Blot at...
Skal jeg dræbe endnu en, før jeg hører sandheden?
Lad munken slippe fri. Han vil Dem intet ondt.
Han smeder rænker imod os, fader.
Han er spion.
Vi går videre.
Hvem har sendt dig?
Sig det blot. Har skotterne slået sig sammen med Aethelred?
Hans øjne afslører intet, men hans ansigt virker bekendt.
Du er en bedrager.
Men på vegne af hvem?
Hvem er du?
Jeg er Uhtred af Bebbanburg.
Det er uklogt at håne mig.
Dræb ham.
-Vagter! -Vær stille!
-Kun jeg har lov at tale. -Tilbage!
Godt klaret.
Ved I, hvem jeg er? Gør I?
Jeg er den sande herre af Bebbanburg. Og jeg tager den tilbage.
Jeg ønsker ikke at kæmpe mod jer. Kun denne mand er dødsdømt.
Glædes du ved at se mig, onkel?
Jeg har ventet et helt liv på hævn.
Jeg vil nyde at tage mig god tid med dig.
Ingen andre vil lide, hvis I sværger mig troskab.
I er ikke mine fjender. I er mænd af Bebbanburg.
Som Bebbanburgs herre vil jeg sørge for jer og beskytte jer.
Og den grusomme lort, der har hadet og mishandlet jer, skal dø.
Jeg er vendt hjem.
Sværg mig jeres loyalitet, og I får min.
Aidan. Husker du mig?
Hvem har din troskab?
Jeg er den sande arving af Bebbanburg trofast.
Godt.
Besku Bebbanburgs sande arving.
-Hvem er du, knægt? -Wihtgar, søn af Aelfric.
Jeg er i live og tilbage på Bebbanburg som kød og blod.
Og jeg kan dræbe dig nu med denne pil.
Du kan forsøge. Pilen vil ramme forbi.
Så kender du intet til ørkenens våben.
Læg buen fra dig.
Læg buen.
Du har tabt alt, Osbert.
Jeg siger det ikke igen. Læg buen.
En søn elsker ikke altid sin fader.
Lær af det, tåbe.
Hvem står bag mig? Hvem står bag Wihtgar af Bebbanburg?
Gør klar til kamp!
Tekster af: Torben Grønbæk Jensen