EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Jeg er Uhtred, sønn av Uhtred.
Min fødselsrett til Bebbanburg ble tatt av min onkel Aelfric.
Mine beste krigere. Eller de feigeste?
Hans menn forlot ham, og skottene svekket de gjenværende.
-Hvor mange mistet vi? -Jeg skal ta tilbake det som er mitt.
Med hundre mann tar det én uke. Eller én dag med 200.
Men unge kong Edward er under lord Aethelhelms innflytelse.
Jeg er ikke lenger gutten som føyer seg.
Aethelred av Mercia har et annet mål med Bebbanburg.
Jeg samler på beina til vår helgen.
Det vil vise folket at Mercia skal bli stort igjen.
Han har sendt munker for å kjøpe en relikvie.
-Jeg har også søkt en kristens hjelp. -Hei, far.
Min sønn, som ble tatt av Alfred og fikk en gudfryktig oppdragelse.
Mercias hærfører Eardwulf har møtt Haesten i East Anglia.
-Så du dem dra? -Ja. De river leirene og laster båtene.
Nå ønsker Aethelred å erobre Danelagen og Eardwulfs søster.
Følelsene mellom Aethelflaed og meg kan ikke lenger undertrykkes.
Men nok en gang fører pliktene meg nordover.
Til Bebbanburg!
Skjebnen bestemmer.
Rån er lunefull. Dette bør roe henne.
Rån er en hedensk løgn. Jeg syns synd på deg.
Gi ham noe å gjøre, Finan.
Fysj a meg!
Hei. Du kan tømme denne.
Si sannheten.
-Er jeg åtet? -Til hva da?
I planen du skjuler.
-Er jeg åtet? -Ingenting er skjult.
Vi sporer munker som skal til Bebbanburg.
Bli deres venn, få innpass og slipp oss inn.
Du har en annen grunn til å trekke meg inn.
Ja, så du kan få ære og omdømme.
Det er kun omdømmet hos Gud som betyr noe.
Du kan ikke tvinge gutten.
-Han har mitt blod. Forstår han ikke det? -Blodet ditt tilhører en sta jævel.
-Fader vår... -Hva ber du for?
-Hva? -Mennene du skal drepe.
Du tar ting når du vil ha dem. Når du gjør det, vis nåde.
Mot min onkel Aelfric, som ønsker meg død?
-Tilgivelse er mektig. -Bra.
Da kan du tilgi meg.
Han kaller seg Mercias konge, og nå leder han en hær fra Aegelesburg.
Aethelred er ærgjerrig.
-Hvor er han? -Min mann sier ingenting.
-Han søker St. Oswalds bein. -Det er viktig, Edward.
Om han søker St. Oswald, vil han bryte båndet med Wessex.
Mercianerne tror at å samle levningene vil gjøre riket stort igjen.
Ja, men folket ønsker fred.
-Det antyder hensiktene hans. -Han vil tekkes Mercias simple folk.
Mercianerne er ikke simple.
Uansett hva han gjør...
Ikke bli innblandet. De svake må ikke stille vilkårene.
-Man må spille for å vinne. -Overlat barnsligheten til barna.
Se der. Den framtidige kongen av hele riket.
Så kvikk han er.
-Han blir en god kriger. -Ja visst.
-Lady. -Lord.
Ja, og han har en stor autoritet også.
Han sparker Steapa når han er misfornøyd.
En talentfull gutt.
Bli med meg.
Jeg vil vise deg din farfars bok.
Ikke plag gutten med latin. Han skal bli konge, ikke skriver.
Wessex-menn er krigere. Mestre sverdet, så blir riket ditt.
Han undergraver alt som er godt.
Ja, det er urovekkende. Det er også min manns hensikter.
Aldhelm vil undersøke det.
Fader Pyrlig?
Hent fader Beocca.
Jeg var litt urettferdig med ham og vil be ham om råd.
Han har forlatt Winchester, lady.
Han følte seg tilsidesatt. Han kommer neppe tilbake.
-Så våre allierte lar oss i stikken. -Du ba om å fjerne ham.
Ja. Jeg gjorde vel det.
Og jeg ba min sønn om å ekte den toskete jenta.
-Hvorfor førte Herren meg hit? -Kanskje det ikke var Herren.
Jeg valgte de veiene som sikret min manns elskede rike.
Og hvordan gikk det?
BASERT PÅ BERNARD CORNWELLS BØKER
KONGERIKET NORTHUMBRIA
En patetisk horde fylliker og senile. Skottene vil le.
-Det går ikke. Vi trenger flere krigere. -Jeg har forsøkt, lord.
Slavehandleren skaffer menn for 10 000.
Det er alt vi har. Hva er en borg uten sølv?
Lord, vi må selge St. Oswalds hjerte. Tiden er knapp.
Vi motstår ikke skottenes angrep lenge.
Er Aethelred desperat etter det, sier du?
Jeg har hørt det. Munkene hans kommer snart.
Da skal vi tømme ham for sølv og kjøpe mennene.
KONGERIKET NORTHUMBRIA
-Så hvor begynner vi? -Hvor finner man munker her?
-St. Colman's? -Horehuset!
-Det holder. Jeg blir på båten. -Det er ikke trygt for deg i Danelagen.
-Kom. -Da ber jeg for frelse.
Jeg blir hos ham.
-De liker ikke prester her. -Takk.
Til horehuset.
Du tar feil av din far. Han er ingen blodtørstig hedning.
Du skal ikke slå i hjel, fader.
-Har du glemt Bibelen? -Jeg kjenner budene. Men også Aelfric.
Jeg er også noe eldre enn deg. Iblant er det rett å gjøre noe galt.
Aelfric ville drepe et barn for noen trevegger.
For det tok han fra en gutt hans kristne liv,
ga ham til hedningene og fordømte hans sjel.
Uhtred hevner en stor udåd mot ham.
-Hjelp ham, så hjelper du ham med... -Å leve et liv i fromhet igjen?
-Nei. Ikke det, men... -Det er en mulighet.
Syndere kan angre.
Vel. Vi får se.
Kom.
-Grimesby er en fin plass. -Østersene er visst gode.
Sihtric. Ikke se ham i øynene.
-Hvem er dere? -Vi er handelsmenn.
-Vi skiper skinn til Frankia. -Jaså? Ikke lag bråk i min ølstue.
Vi er bare sultne. Ikke noe mer.
-Har du kvinner? Han trenger ei. -Vi driver ikke med slikt.
Finan.
Hun er deres til kvelden. Er dere raske, får begge en tur.
Han blir iallfall rask.
-Hvorfor må alltid jeg spille uskyldig? -For ingen vil tro at jeg er det.
Før meg ut av mørket, Gud.
-Det er jeg iallfall ikke skyldig i. -Sikkert, Osferth.
-Vi fant munkene. -Hei. Å se på koster mer.
Hardere!
Tenk å ri hele natta med den ømme rumpa. Godt at de liker smerte.
-Det er seks dager til Bebbanburg. -De rekker himmelfartsdagen.
Jeg er en god kristen.
Vi bør ikke komme før. Bebbanburgs farvann er farlig.
Skal vi nyte atmosfæren her?
Ser du de to munkene? Det er dem vi leter etter.
De drar nå. Følg dem. Da kan vi ta oss inn i borgen.
-Jeg kan ikke... -Jeg spør ikke uten grunn.
Mine menn hadde blitt gjenkjent.
-Så jeg er offerlammet? -Nei, vårt håp.
Gjør det for etterkommerne dine. Min eiendom blir din.
Jeg er ikke krigeren du tror jeg er. Hvorfor tror du på meg?
Jeg vet at du har min families ånd. Den vil gi deg uante krefter.
-Ja vel, men jeg dreper ikke. -Det er alt jeg ønsker.
Tre sølvpenger på at han rømmer.
-Ta hesten. -Uhtred.
Ri nordover langs kysten.
Dra før munkene. Finn dem og slutt deg til dem.
-Lord! -Du blir ikke drept.
Gi signal, så kommer jeg.
Han blir ivaretatt. Han er velsignet, som deg.
-Kom igjen. -Uhtred.
KONGERIKET EAST ANGLIA
Prøv den.
Ja da, når du drar.
Nei. Den er sydd til deg. Jeg vil se den nå.
Jeg kler ikke av meg i ditt påsyn.
-Jeg er av edel slekt. -Hvis fars vanære...
Han ble urettmessig vanæret fordi jarlene mislikte ham.
Slutt å leke, lady.
-Du har ingen grunn til å nekte meg. -Jo, ditt eget beste.
Du er gift.
Du har rett. Nå innser jeg det.
Jeg burde bli enkemann og ekte deg.
Vil du ikke det? Sammen med silken og pelsen.
Bare...et godt liv. For en pike som har ingenting.
Er jeg urettferdig? Har jeg tatt feil av din kristne sjel?
Det kan ordnes.
-Gjorde du det? -Nei.
-Snart mister han interessen. -Nei, det gjør han ikke.
-Han vil drepe ladyen for å ekte meg. -Godt nytt!
Nei! Jeg vil ikke forvolde Alfreds datters død.
-Et godt bytte. -Å gifte seg med en morder?
-Det er en rett... -Vi må være varsomme.
Ber han deg om å angripe ladyen, må du nekte.
Jeg trosser ikke kong Aethelred. Det bør heller ikke du.
KONGERIKET MERCIA
Vi hviler her før vi angriper.
-Vi tar mercianerne i søvne. -Er det langt til Aegelesburg?
-Nok til å overraske dem. -Da tar jeg farvel.
Vi slår leir og angriper i morgen!
Frister det ikke med en kamp?
-Jeg vil bare ha kvinner og sølv. -Til å betale kvinnene med?
-Bedre enn å lyve til dem. -Jeg har latt danene seire.
Du går glipp av noe stort, Haesten.
Edward må forsvare sin søster og mors rike.
Aethelreds død vil utløse hevn.
Vi rir inn i Mercia og får dem til å kjempe på våre premisser.
Wessex, Mercia... Kun kristne. Dette vil forene dem.
Da har dere forent sakserne. Alfred ville ha vært stolt.
Cnut! Kom, gutter.
Bli med vår venn Haesten.
Dere drar nordover til kampen er over.
-Skal de ikke se på kampen? -Det kommer flere kamper. De er for unge.
Pass på dem, Haesten. Lær dem ingenting av det du kan.
Nå gjør vi dere klare.
Dritten elsker ungene sine. Hvordan tiltrakk han deg?
Vi har et blodsbånd.
Hvis du går lei av styggen...
Jeg er far til ti barn, vet du.
-Det hjelper ikke meg. -Ikke?
Nei... For du bærer ungen hans.
Jeg ser det på puppene.
Om du sier det til ham før kampen, skal du få spise ballene dine.
Jeg er glad på dine vegne. Verden trenger flere Cnuter.
Brida! Kom.
Hvil godt og forbered dere. Det blir mange søvnløse netter.
Ved daggry angriper vi, og blodet skal flyte!
Mercia skal brenne!
KONGERIKET MERCIA
Hent Aethelred!
Hvor er han?!
Hvor er lorden din?
Neste.
Er det flere?
-Er de leiesoldater til unnsetning? -Fra slavehandleren?
-Forsterkninger av ren og skjær godhet? -Kanskje de snur.
Ellers er de skotter som vil kjempe igjen.
Vi har et fryktelig alternativ. Betal dem for å dra.
Så de kan gjøre det igjen? Hvorfor ikke bli vasallene deres?
Jeg sa ikke at det var bra.
Send menn bort til dem.
Hvis de kommer levende tilbake, kan vi forhandle.
Jeg drar selv. Jeg vil ikke sende menn i døden.
Derfor er du ingen leder, Aidan.
Åpne porten.
Varsle lord Aelfric. Dette må han se.
Vi hørte at du druknet. De sa at alt håp var ute.
Jeg druknet nesten, far.
Jeg tok det som straffen for å sende deg bort.
Ingen straff.
Jeg lærte hvor mye jeg ønsket å leve og vende tilbake hit.
-Jeg trodde at min arv var tapt. -Dine etterkommere vil blomstre.
Jeg hørte at du var under angrep. Jeg tok med krigere.
Det er menn fra alle verdenshjørner.
Sterke og trofaste menn.
Bebbanburg er reddet.
-Like storslått som før. -Ja visst. Hvis det ikke er en drøm.
Det er ekte nok.
-Ikke ro nærmere ennå. -Lord!
Ta ned seilet! Ro inn mot land og under klippen.
-Hvor lenge venter vi på signalet? -Til det kommer.
Nå er det opp til gudene.
Skal hun bli en helgen?
Det forberedes til signing.
-Er kroningen blitt hellig? -En krenkelse.
Det er vel lord Aethelhelms påfunn.
Ja. Han er stille, men hans ærgjerrighet vokser.
Han er besatt av arvingen.
Om jeg visste dette, hadde jeg valgt en annen brud.
Hva sier kongen?
Edward verdsetter fred, både i Wessex og i slottet.
Jeg må godta at jeg er blitt uønsket.
-Hun kjenner på min fars tap. -Det gjør vi alle.
Tenn 17 lys på mine vegne.
Ett på hvert skrin, og snakk tydelig. Herren vil høre stemmen deres.
17? Har ladyen noe på samvittigheten?
Mange ting. Jeg har tillatt for mange endringer her.
Si meg. Den unge ladyen fra Kent, Ecgwynn...
-Som ektet din sønn i hemmelighet? -Ja.
Hvordan går det med henne?
Hun ble ordinert da ekteskapet ble ugyldiggjort.
Jeg hører at hun er svært ulykkelig.
Klosterlivet passer nok ikke en enkel pike.
Hun fikk ikke treffe de to barna deres.
Hun treffer datteren, men sønnen har hun ikke sett siden han ble tatt.
Det var da en grusom straff.
For å elske Edward, som elsket henne, ja.
Du og Beocca gjorde rett i å tale imot meg.
Jeg vil gjøre det godt igjen.
-Hvor er sønnen? -I et kloster.
Så han har Guds kjærlighet. Men ikke sin mors.
Det fortjener ingen sønn.
-Jeg vil treffe begge. -Jeg ordner det.
Du vil vel ikke at det blir kjent?
Da havner gutten i fare. Det vet vi begge.
Speidere, finn en slagmark. Tøm kornlagrene og ta all mat.
Tøm slottet før de andre sakserne kommer.
-Så du jarlene? -Ja.
Du er oppfinnsom. Har du funnet Aethelred?
Ikke ennå. Jeg nyter senga hans. Vil du bli med?
DET FORENTE ENGLANDS FØRSTE KONGE
Hva leser du, gutt?
Du er vel Aethelstan?
Ja.
-Hvem er familien din, Aethelstan? -Det får jeg ikke svare på.
Visst. Det er nok klokt.
-Er du en abbedisse, lady? -Nei. Jeg er...en venn.
Men mange store abbedisser mener at jeg kunne ha blitt det.
Bli med meg, Aethelstan.
En lady vil møte deg.
Gå ut i hagen.
-Hjelpes, en tigger. -Ikke se på ham.
Han løper jo rett mot oss.
Reisende!
Pass på!
Veien kryr av morderiske tyver.
-Pass på, brødre. -Hvorfor kaller du oss brødre?
-Jeg er en av dere. -En tigger?
Nei. Jeg er en diakon som ble bortført fra kirken.
Jeg er utmattet og døden nær.
-Få ri med dere. -Vi fortsetter.
I jomfruens navn! Det er banditter her. Jeg vil dø og ligge her uten en grav.
-Kjære vene. -Jeg ber! Kristus hjalp den spedalske.
Jeg ber. Jeg vet om syndene i Grimesby.
Jeg sier det til abbeden.
Hva vil du?
Bare et reisefølge. Jeg skal ikke skade dere.
-Er du god til å kjempe? -Nei.
Bra. Da dreper de deg, mens vi flykter.
Var det du som ordnet møtet?
Ja.
Kjenner jeg deg?
Trøst deg med at jeg er en mor, som føler med deg.
Jeg takker deg. Selv et kort møte er godt for hjertet.
For oss begge. Du har vist oss stor nåde.
Si meg...
Misliker lady Aelswith meg?
Lady Aelswith mislikte ingen. Hun ville kun sin sønns beste.
Det vil du også for din.
Det beste for ham er det han hadde. En lykkelig mor og far.
Kanskje det. Gjort er gjort.
Men ja, han bør ikke oppdras uten en kvinnes omsorg.
Menn gjør gutter brutale.
Vi må sørge for at en lady kan veilede ham...
...når han flyttes for godt til et sikrere sted.
Hvorfor det?
Det fryktes at han er i fare i Wessex.
Men han vil få god beskyttelse. Men du får nok ikke besøke ham igjen.
Hvorfor straffes jeg?
Har jeg fortjent grusomheten? Har jeg såret noen like mye?
Har han?
Jeg ønsket kun en mann og familie. Å være hos min elskede i et fredelig hjem.
Da var du ikke egnet til et liv på slottet i Winchester, Ecgwynn.
Derfor må dette skje.
-Ikke stirr. -Jeg stirrer ikke.
Jeg beundrer matlysten din. Blir du sulten av død?
-Har de funnet Aethelred? -Ja.
Bra. Hvor hadde dritten gjemt seg?
I East Anglia. Han angrep gårder og drepte danske nybyggere.
-Han kan ikke ha overlistet oss. -Han har det.
Nei. Slett ikke.
Dette er vårt verk.
Han trodde at vi var i Irland, og ble dristig. Vi lot det skje!
Da må vi seire nå.
Bondefolk dør i krig. Sånn er det bare.
Danske nybyggere, sakserbarn...
De må betale.
Og om Aethelreds folk står alene, blir de lettere å drepe. Da kommer Edward.
Jeg visste det. Jeg sa at Cnut prøvde å lure oss.
-Er lord Aethelred død? -Jeg undersøker.
Stans signingen. Send menn til Aegelesburg.
Nei, ikke stans signingen.
-Du må hjelpe mercianerne. -Det virker for sent til det.
Du må sende menn.
De ydmyket jarlene, herre konge. Det må hevnes.
-Herre konge... -Ærverdige menn.
Ikke forhast deg.
Stans! Jeg velger hvordan og når jeg svarer.
Ingen av dere skal stille vilkårene.
Og iallfall ikke Cnut.
Vanskelig å si! Kanskje 40 hjelmer.
Han har plassert alle på vollen for å virke flere.
-Han er slu. -Fortsatt to mot én.
-Vi er dobbelt så gode. -Du kan jo håpe.
Vi trenger bare å holde dem unna.
Lord. Kampen står mellom deg og Aelfric.
Si meg...
Er tiden inne?
-Leder jeg dem inn i nederlag? -Vi gjør ikke det.
Det blir en vill kamp. Ellers ville jeg ikke ha oppmuntret deg.
Kjenn på luften. Kjenn den kjølige pusten.
Denne ble vi født til å puste. Vi hører til her.
Vi får se hva som skjer... når signalet kommer.
-Hva er det for noe? -En borg.
Det er hjertet av landet Bernicia.
Bebbanburg.
Lorden her er farlig, så vær på vakt.
-Hva om han avviser oss? -Da får vi ikke vende hjem.
Da må vi dra til Frisia og selge deg i bytte mot mat.
Det er bare munker.
Aethelreds løpegutter. Vi får se hvor desperate de er.
Vær hilset, lord Aelfric av Bebbanburg. Jeg er broder Iestyn.
Vi ble sendt av Aethelred av Mercia for å handle.
Dere kan snu. Jeg kan ikke selge en så viktig skatt.
Lorden tilbyr en god pris.
Relikvier er uvurderlige. Det burde du vite.
Mine forfedres arv kan ikke måles i sølv.
Kan vi i det minste få en natts hvile? Ferden har vært lang.
-Vi kan diskutere handelen. -Vi driver ikke losji.
Deres mester har sendt dere forgjeves.
Om Aethelred vil samle levningene av helgenen,
må han kjempe. Sverd mot sverd.
Lord?
Jeg er en ung mann.
Men siden barndommen har jeg hørt om den store borgen Bebbanburg.
Og at lorden der var en ærverdig og høyt aktet mann.
Hvem liker vel ikke litt smiger?
Vær så snill. Jeg har reist i ukevis bare for å se den.
Nekt gjerne å selge din rikdom, men...ikke ta fra meg guttedrømmen.
Jeg er jo raus og en tro tjener av kirken.
Så.. Velkommen skal dere være.
De får ligge hos slavene.
Ikke se imponert ut. Da presser du opp prisen.
-Har han gitt noe signal? -Ingenting.
Så du det?
Se.
Signalet.
-Raske på. -Følg oss.
Dere andre blir her så lenge.
Hvem vil du ha?
Han der.
Ta for deg.
Holdt!
Ikke rør deg!
Er du der?
Denne veien. Inntil veggen.
Er du der?
-Hva skal vi gjøre? -Løfte porten?
Verdt et forsøk. Bli med og løft.
Én, to, tre...
Kom igjen! Ta i!
Stans. Den er for tung.
-Slipp! Jeg hadde bare gått meg vill. -Du prøvde å smette unna.
Hvorfor?
Gi meg årene.
Få den, Osferth.
-Ta i! -Kom igjen. Den rikker seg!
Kommer du under?
Litt til.
Kom igjen, lord!
Tilkall alle.
Opp!
Vi skal få sannheten ut av deg.
Fortsett, lord!
Løft!
Han har den!
-Er det en felle? -Kan vi kjempe oss ut?
Nok en gang: Hvem...tjener du...egentlig?
Min hjord og Herren selv.
-Hva er formålet ditt? -Kun å...
Må jeg drepe en til før du snakker sant?
La munken slippe. Han er uskyldig.
Han har onde planer, far.
Han er en spion.
Fortsett.
Hvem sendte deg?
Si det. Har skottene alliert seg med Aethelred?
Jeg kjenner ikke igjen øynene, men ansiktet er det noe kjent med.
Du er en bedrager. Men for hvem?
Hvem er du?
Jeg Uhtred av Bebbanburg!
Det er uklokt å spotte meg.
Drep ham.
-Vakter! -Ti!
-Kun jeg skal snakke. -Gå unna!
Godt jobbet.
Vet du hvem jeg er?
Jeg er Bebbanburgs sanne lord! Og jeg tar det tilbake.
Jeg skal ikke ta dere. Kun han er dødsdømt.
Glad for å se meg, onkel?
Jeg har ventet hele livet på å hevne meg. Jeg skal ta meg tid til å nyte det.
Ingen vil lide om dere sverger troskap. Dere er menn av Bebbanburg.
Og som Bebbanburgs lord vil jeg beskytte dere.
Denne onde dritten, som har hatet og mishandlet dere, skal dø.
Jeg er hjemme igjen. Sverg troskap, så får dere mitt ord.
Aidan. Husker du meg? Hvem er du tro mot?
-Jeg er tro mot Bebbanburgs sanne arving. -Bra.
Her er Bebbanburgs sanne arving.
-Hvem er du? -Wihtgar, sønn av Aelfric.
Jeg er i live og tilbake i egen person. Og jeg kan drepe deg på et blunk.
Bare prøv. Pilen vil bomme.
-Du vet ingenting om ørkenens våpen. -Legg buen vekk.
Legg buen vekk.
Du har mistet alt, Osbert.
For siste gang: Legg buen vekk!
En sønn elsker ikke alltid sin far. Lær av det, din dåre.
Så hvem støtter meg?
Hvem støtter Wihtgar av Bebbanburg?
Nå skal vi kjempe!
Tekst: Mats Gullikstad