EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Jeg er Uhtred, sønn av Uhtred.
Etter mange år har jeg dratt nordover for å kreve min fødselsrett.
Så Bebbanburg er svekket.
Jeg er gjenforent med min sønn. Et bånd er knyttet.
Uhtred. Ser du de to munkene? Følg dem til Bebbanburg.
Jeg skal prøve.
Og min livslange venn Beocca har sluttet seg til oss.
-Du vil hjelpe meg med å oppdra ham. -Det også.
I Mercia har lord Aethelreds hærfører, Eardwulf, dannet en allianse.
Jeg hørte om en dane som sviker sine egne for penger.
Kanskje vi er dømt til å samarbeide, lord Rævslikker.
Aethelred har etterlatt borgen Aegelesburg forsvarsløs og sårbar.
I Wessex er kong Edward presset til å gripe inn.
-Du må ikke vente, Edward. -Jeg velger hvordan og når jeg svarer.
Og mens sakserne er preget av uro, har mine menn og jeg Bebbanburg i sikte.
-Men vi er ikke forberedt. -Du har mistet alt, Osbert.
Legg buen vekk.
Skjebnen bestemmer.
Min fars svakhet trakk oss begge hit.
Han beskyttet ikke eiendommen, så jeg måtte avlive ham.
Mennene dine... Til muren.
-Gå. Vær klare. -Gå!
Fatt mot. Din far har unnsluppet verre ting.
Din far stjal den fra meg da jeg var gutt. Og han lot skottene herje her.
Vil du kalle deg Bebbanburgs sanne lord? Fortjen det! Kom ned og kjemp som en mann.
Jeg besitter borgen. Jeg trenger ikke å kjempe mot deg.
Wihtgar! Lord!
Du kjenner ikke meg. Jeg var din fars prest.
Jeg kjente hans styrker og svakheter.
Dette fiendskapet var hans verk. Det er avgjort.
Så la oss slutte fred.
Dere er fettere. Start på nytt. Foren dere mot deres felles fiende.
Sammen kan dere beseire skottene og sikre eiendommen. For barna deres.
Og alle saksere.
Du har vært for lenge i Winchester, prest. Og glemt oss i nord. Vi ønsker ikke fred.
Du er en fremmed her, Uhtred Ragnarson. Men jeg er klokere enn min far.
Jeg lar ikke en rival leve og utfordre min fødselsrett og arv.
Jeg skal drepe deg, Uhtred. Men først...
...skal du se gutten din dø. Og alle dårene som har fulgt deg.
Nei! Slipp sverdet. Nå!
Dette er slutten, Uhtred. Ditt navn vil bli glemt.
-Uhtred... -Beocca!
Nei!
-Til skipet! -De kom sjøveien. Ødelegg skipet.
Wihtgar skal senke skipet!
-Lord! -Nei, lord!
Ikke ta ham med. Vi dør om du ikke drar nå.
-Vær så snill, Uhtred. -Pass deg!
Vi må dra, lord! Han er død.
Sikt på skipet.
Kast loss, Osferth!
Skyt!
Vi må dra nå. Inn i båten!
Vi må vekk! Øs, Osferth! Hvor er Uhtred?
-Der borte! -Vi må dra!
Kom igjen!
-Dra! -Inn i båten!
Lord! Vi har ikke tid.
Skynd deg, Uhtred! De prøver å senke båten!
-Kom igjen, far! -Fram med årene!
-Forsiktig! -Ro!
-Skal vi følge etter? -Nei.
Han har mislykkes. Han overlever ikke natten.
Ro!
BASERT PÅ CORNWELLS BØKER
KONGERIKET WESSEX
Hvis vi gjennomfører dette, kan vi stå imot Cnuts hær.
Fader Pyrlig. Er Cnut på vei mot Wessex?
-Cnut har slått leir ved Tameworthig. -Og hvor er Aethelred?
Han er i Danelagen og herjer i East Anglia.
Han har forlatt riket og latt Cnut bryte freden. Det er galskap.
-Og kristne mercianere dør. -De forventer din hjelp, herre konge.
Cnut har ikke slått leir for å plyndre.
Han er lurere enn vi trodde. I årevis har han sett oss bygge borger.
Han vil lure oss ut i åpent landskap. Cnut har valgt stedet han vil kjempe.
Det er en ås ved Tameworthig. Møter vi ham der, vil han beseire oss.
Vi må kjempe mot ham.
-Mercia brenner som en fjert! -Det er Aethelreds ansvar.
Herre konge? Vi har ventet lenge nok. Når rir du ut?
Folket mitt lider. Menn som har kjempet med Wessex.
Ja. Men du ber meg om å risikere ti fra Wessex for å redde ti fra Mercia.
Dette er mitt folk.
Jeg sender dem ikke i døden mens Cnut velger premissene.
-Og pliktene overfor dine allierte? -Jeg er Wessex' konge.
Din far ble kronet konge av Wessex, men han ønsket å forene alle kristne.
-I ånden var han konge over alle saksere. -Far er ikke her.
Aethelred må vende tilbake. Fader Pyrlig, send bud for å finne ham.
Steapa klargjør vaktene. Når våre hærer er forent, møter vi Cnut.
Når Aethelred er tilbake, er Mercia tapt.
-Er dette avgjørelsen din? -Ja. Ikke motsett deg den.
Edward!
Er jarlene i Aegelesburg?
-De som ikke ble drept. -Aethelflaed!
Edward bedrar sin fars minne.
Han vil beskytte Wessex. Far ville gjort det samme.
Aldri. Jeg er mercianer.
Jeg ble gift med Alfred for å forene rikene, som du og Aethelred.
Om Mercia faller, står Wessex alene mot danene.
Jeg er forpliktet til Mercia, ikke Wessex. Jeg må gjøre alt som står i min makt.
Jeg må samle hærene i Aegelesburg.
-Edward vil anse det som et svik. -Han er ikke min konge.
Vil du kaste deg mot danene? Du er et mål, Aethelflaed.
Du blir drept. Eller tatt til fange, og ikke for første gang.
Kun jeg kan gjøre det.
Ikke si noe til Edward før jeg har dratt. Lov meg det.
Da må du velge et sted å samle hærene.
Det er en dal i Tettenhall, hvor de kan ha en sjanse.
Du må tvinge danene til å kjempe der.
Hærene er ikke nok. Jeg trenger Edwards hjelp.
Jeg skal snakke med ham når du har dratt.
Din bror vil ikke la deg i stikken. Edward vil komme.
KONGERIKET MERICA
-Hva har du til meg, Bjorgulf? -Hodet til en sakserdritt.
Så nok en landsby brenner i Mercia.
Lukten av sakserblod egger krigerne til kamp.
Ikke pikken din, vel?
KONGERIKET EAST ANGLIA
Jeg er nødt til å spille horen hans. Han vil gjøre meg til sin eiendom.
Jeg avskyr den mannen.
Bli med meg. Jeg har nyheter som kongen vil like.
Hvorfor går du ikke med gaven din?
-Er jeg ikke vakker nok uten den? -På overflaten.
-Hva vil du? -Til deg, herre konge.
Tatt fra den stygge danen Ulf. Vi har tatt Lindcylne. Det vil ryktes.
-Og Edward får høre det. -At ditt rike er større enn Wessex.
-Du tok det Alfred ikke klarte. -Og Edward vil framstå som en svekling.
Godt jobbet, Eardwulf. Du vil bli belønnet.
Jeg ønsker bare å forbli din hærfører.
Og at min families ære gjenreises, så ingen blir født inn i vanære.
Ta hele East Anglia, så vurderer jeg det.
Du er raus, herre konge.
Min bror og jeg trekker oss tilbake og ber for seier.
Du kan gå. For denne gang.
Lord?
Uhtred. Mennene er slitne og sultne. Det er ikke noe her. Vi må dra.
Hvor skal vi dra?
Til et varmt sted. En ølstue eller et horehus er bra for moralen.
-Jeg må dra tilbake og hente liket. -Nei, det kan du ikke.
Det betyr ingenting nå. Hans ferd i denne verdenen er over.
Han er hos tyver og svikere. Han burde hvile ved siden av Thyra.
Jeg lot ham dø blant fremmede.
Jeg har mistet all familie.
Beocca var alltid der. Det eneste stadige.
Beocca var mitt hjem.
-Jeg er skyld i hans død. -Nei.
-Velsigne deg, Sihtric. -Takk.
-Hvor er Uhtred? -Han går alene.
Han er knekt i ånden.
Det skjer ikke før du får hår nedentil. Det skjer aldri.
Nei, han sørger over en venn. Det gjør vi alle.
Han sa at vi må dra sørover igjen. Kom igjen. Vi trenger hester og proviant.
Kjøp det du kan. Det er en landsby der. Ikke bruk alt på kvinner.
Si at jeg ikke er bedratt, Frigga. At forbannelsen er over.
Han vokser inni meg.
-Noe nytt om sakserhærene? -Ikke ennå.
Vi brenner alle landsbyer til Edward kommer.
Det er en grense for hvor stor lidelse guttekongen tillater.
Vi skal bryte den.
-Sønnene dine burde se det. -Haesten har dem.
Barna mine vil arve alt.
Og jeg vil slakte Edward og Aethelreds hærer.
Når kongene er døde, skal vi sitte sammen på Alfreds trone.
Det lover jeg deg.
For Ragnars skyld. Vi gjør det i hans minne.
For Ragnar.
-Lady Aelswith. -Lord Aethelhelm.
Har du hørt det? Cnut brenner landsbyer fra Tofeceaster til Fagranford.
Han sverter helligdommene våre og dreper prestene våre.
Jeg bryr meg selv om jeg venter på rett øyeblikk.
-Edward, jeg må... -Lady.
-Ja? -Min datter besøkte klosteret i dag.
Du sa at lady Aethelflaed trakk seg tilbake dit for å tenke.
Det stemmer.
Da villedet hun deg. Hun er ikke der.
Av bekymring for din søster ba jeg Steapa om å undersøke saken.
Ladyen har forlatt Winchester.
Hvor er Aethelflaed?
Mor!
Hvor har hun dratt?
Hun dro til Mercia.
Det er ikke sant.
Jeg beklager, Edward. Hva skulle jeg gjøre?
Jeg er fra Mercia. Aethelflaed òg, gjennom ekteskapet.
-Vi kunne ikke la folket dø. -Hun trosset meg, og du også.
Jeg vil bare råde deg til å følge den kristne vei.
-Tror du ikke at jeg frykter Gud? -Jeg vet at din tro er sann.
Men kronen er en tung bør. Jeg har erfaring. Jeg kan dele den.
Jeg har befalt å kjempe mot Cnut på våre premisser,
når vi er forberedt og kan seire. Nå går Aethelflaed rett inn i Cnuts felle.
Hun setter Wessex' menn og alle de kristne riker i fare!
Be henne om å vende tilbake. Vær trofast mot din konge.
Jeg kan ikke være tro mot en plan som er på villspor.
Aethelflaed samler Mercias hærer i Tettenhall. Slutt deg til henne.
Gud, tilgi meg mine store synder.
Den som frykter deg, Gud, vet at det er din vilje, og at du vil...
-Slutt med det tullet. -Jeg ber for fader Beocca.
-Slipp fader Beoccas sjel inn i... -Opp med deg!
Tror du at han trenger dine ord? Og at jeg gjør det?
Du klandrer meg.
Jeg hører at din gud viser nåde.
Hvor er han?
Jeg har aldri sett ham.
Det er ikke min gud du hater, men at jeg ikke er som deg.
Går det bra?
Han ønsker meg ikke. Jeg drar til kirken igjen.
-Vil du det? Stikke av? -Jeg minner ham om nederlaget.
Og fader Beoccas offer.
Akk, ungdommens blindhet. Uhtred er en kriger og far.
-Han kunne ikke redde deg. Det plager ham. -Kanskje som kriger, men ikke som far.
-Han var ingen far. -Fordi han var borte?
Vet du hvor mange ganger han har kjempet og risikert livet
for dine kristne konger på sin egen bekostning?
Jeg møtte din far som slave, og vi hadde ingenting.
Du ser på hva du selv mangler, ikke hva han har gitt andre.
Han kjempet for Bebbanburg for din skyld. For å gi deg arven han selv manglet.
Jeg sverger. Han er en stor mann.
Hans blod renner i dine årer.
Vær stolt av å følge ham.
Mennene kan ikke vandre slik i skogen. De trenger sølv.
Vi kan tjene det inn. Det er alltid kriger å kjempe.
Da trenger de en lord som kan lede dem uten frykt.
-Jeg er sliten. Mitt rykte svinner. -Mennene stoler på deg.
Jeg vet hva du gjør og sier til dem. Jeg er ferdig med å kjempe.
Jeg trodde at min skjebne var å komme hjem.
Det gjorde jeg ikke. Jeg mistet min eiendom.
Og mitt navn.
Jeg er ikke lenger Uhtred av Bebbanburg.
Jeg er ingenting.
La mennene dra om de vil det. Jeg kan ikke være lorden deres mer.
-Noe nytt om Aethelflaed? -Nei.
Hun tvinger meg.
-Jeg skulle beskytte visjonen om England. -Hendelsene kan likevel gagne deg.
Og tjene din fars visjon.
La lorden av Mercia vende tilbake og beskytte sin kone og sitt rike.
Aethelred har visst 400 menn i East Anglia. Færre enn Cnut.
Så slaget vil fjerne problemet som er kong Aethelred.
Når Aethelred er borte, beseirer du Cnut
og forener rikene. Edward vil oppfylle Alfreds drøm.
Ved å ofre Mercia? Og min søster?
Din far visste at det ville koste å forene kongerikene.
Og din søster har valgt sin skjebne.
Beocca ønsket ikke at du skulle sulte og sørge.
Han stanset meg da jarl Ragnar red til Bebbanburg med min brors hode.
Da min far kalte meg Uhtred og ba meg om å dø for Bebbanburg.
Beocca sto ved min side. Han senket meg i vannet og døpte meg.
Så lenge at jeg nesten druknet, mens han ba til sin gud.
Han reddet mitt liv som gutt, og som mann, mange ganger.
Han var som en far.
Det går bra.
Han har ingen grav. Ingen som er velsignet av sin gud.
Han er med Gud nå. Og søsteren din. Han har fått fred.
Han hadde blitt rørt av din sorg her ute. Men han hadde ikke gitt opp.
Vi samler flere menn, drar tilbake med en hær og knuser portene.
Ja.
-Hva bringer deg hit? -En beskjed fra kong Edward.
Få høre.
-Jeg skal gi den til lord Aethelred. -Jeg er kongens hærfører.
Du har nok hørt om kongen og hans temperament.
Han vil ikke bli forstyrret. Vil du forsøke?
Cnuts hærer har angrepet Mercia. Godset har falt. Mercias hjerte er borte.
Har de tatt alt?
Daner.
-Det er Haesten. -Hvor skal han?
Og slekta. Han ønsker ingen kamp.
Uhtred Ragnarson? Jeg merket en råtten eim i lufta.
Vi bør drepe ham mens vi har sjansen.
Jeg er lei av å kjempe mot daner, selv Haesten.
Uhtred og de pene guttene hans... Så triste og langt hjemmefra.
-Hvorfor det? -Det angår ikke deg.
-Slipp oss forbi, så beholder du hodet. -Du skal vel redde lady Aethelflaed igjen.
Fortsett om du vil, Uhtred. Skjebnen har visst ført oss sammen igjen.
Dine menn likner på sultne hunder. Vi har masse mat.
Vi slår leir her i natt. Bli med oss.
-Cnut og Brida har visst angrepet Mercia. -Jeg visste at de ikke dro til Irland.
-Edward og Aethelred trenger oss. -Jeg skylder dem ingenting.
Og Aethelflaed?
-Ja, jeg er redd for henne. -Uhtred!
Kom.
Du skulle visst kreve din eiendom. Stakk du med halen mellom beina?
Danene er visst i krig, og du leker barnepike?
-Har de skåret av ballene dine? -Hva kan jeg si? Jeg er en familiemann.
Hvor er din fete kone?
-Hun døde. -Jaså?
Som du vet, ønsket jeg en gang å kreve Mercia og Wessex selv.
Men det gikk ikke bra.
Og som deg ønsker jeg nå bare ei kvinne å ligge med og min egen eiendom.
Jeg hadde begge deler. Skade og Beamfleot. Men du tok det fra meg.
Hvordan har Aethelflaed det? Tispa har aldri visst å legge seg ned.
Hun rir utvilsomt inn i kamp med Cnut med sin dumme mann og pene bror.
Og du har alltid vært der og reddet henne. Men ikke nå.
-Hun trenger meg ikke. -Det er ikke det jeg har hørt.
Er hun bra? I senga, altså.
Hun hyler nok som en stor, fet gris.
Gi deg, Uhtred. Vi spiser jo middag.
Jeg hadde skåret av halsen på henne etter ligget.
-Hun er for godt brukt til å slåss for. -Jeg skal drepe deg.
Vent! Jeg har noe jeg kan gi deg. Navnet på Ragnars drapsmann.
Aethelwold.
Han holdt dolken, men en annen sto bak.
La meg leve, så sier jeg hvem det var.
-Snakk. -Cnut.
Han ville lede danene. Og han ville ha Ragnars kvinne.
Han sa til Aethelwold at Ragnar ville drepe ham.
Han førte klingen inn i Ragnars hjerte.
De er Cnuts sønner. Vel?
Du kan gå.
La Cnuts avkom være igjen.
Jeg er lei av de rødhårede spjælingene. Ta dem.
-Cnut vil få høre om dette. -Gå, sa jeg!
Finan? Bind dem fast.
Kom igjen. Satan!
Å nei, du! Hvor skal du hen?
Cnuts sønner? Du ville jo ikke delta i denne krigen.
Bror?
-Hva har du gjort? -Jeg måtte.
Rytteren kom fra Wessex med bud til Aethelred.
Cnut dro ikke til Irland. Danene har tatt Mercia.
-Da ble du lurt. -Ja, av danen Haesten.
Aethelred forlot Mercia etter mitt råd. Han kan ikke motta budet.
-Uten Mercia mister vi vår stilling. -Det vet jeg. Det er ikke til å leve med.
Men det er en fordel ved å vente.
Om lady Aethelflaed går danene i møte, åpner det seg en vei for deg.
Jeg trenger ingen mann som var konge.
Fortell Aethelred sannheten og få ham til å forsvare riket.
Da dreper han meg.
Jeg skal mildne straffen.
Gå.
Vær varsom, lady.
Som du...
...er jeg lei av varsomhet.
-Hva skal du gjøre med guttene? -Vi tar dem med til Mercia.
Jeg husker da du red fra Winchester før slaget ved Fearnham.
Jeg husker det. Din mor var der.
Det var siste gang jeg så henne.
Jeg ser henne fortsatt.
I drømme. Gisela.
Så våkner jeg, og hun er borte.
Jeg savner henne også. Hver dag.
Jeg spurte henne om hvorfor du dro. Hun svarte at du kjempet for en sak.
Ikke for Gud eller gudene, saksere eller daner.
Men for å beskytte dine kjære.
Derfor har du styrken til å reise deg når andre faller,
og fortsette når andre gir opp.
Derfor er mennene glade i deg og vil følge deg overalt.
Også jeg.
KONGERIKET MERCIA
-Creoda. -Lady Aethelflaed.
-Hvor mange står igjen her? -Hvor er kongen?
Vi skal finne mat.
-Finn de overlevende. -Vi bør ikke vente her. Danene kan komme.
Jeg vet det.
Jeg har tilkalt Mercias hærer. De går mot Tettenhall.
Cnut skal betale for slakten.
-Min mann verdsatte troskap. -Jeg har vært tro.
-Så vidt jeg husker. -Men han var praktisk.
Hvis noen tok en feil beslutning, gjorde han noe for å rette på det.
Edwards styre i Wessex er sårbart. Og Mercia er forlatt av sin konge.
Wessex trenger vår beskyttelse og støtten til våre kristne allierte.
Bring bud til den walisiske kongen, Hywel.
Du er Edwards slektning.
-Trosser jeg ham, henger han meg. -Jeg vet hva jeg ber om.
Men du har avlagt en ed overfor Gud.
Hva er nytten din om du trosser samvittigheten av frykt for en manns hevn?
Du og jeg må beskytte troen, fader Pyrlig.
Aethelflaed forventer en hær. Vi må komme med en.
-Så lady Aethelflaed har dratt til Mercia. -Er hun alene?
I så fall følger de andre sakserne etter.
Ta henne, så er de i vår makt. Finn Aethelflaed og ta henne til meg.
-Ryttere! -Vekk lady Aethelflaed.
-Uhtred! Hva gjør du her? -Løft guttene av hesten.
Hvorfor er du ikke i Bebbanburg? Hva har skjedd?
-Hvor er vaktene? -Dette er alt vi har. Hvem er de guttene?
-Ikke vær her uten vakter. -Heller pynte Edwards slott?
Mercia er mitt hjem. Hva har du gjort, Uhtred?
-De er Cnuts arvinger. -Da vil Cnut komme etter deg.
-Så ta dem til hærene dine. Hvor er de? -Aethelred er i East Anglia.
Jeg beordret hæren til Tettenhall. Edward vil møte oss der.
-Så kjemper vi mot Cnut. -Du har satt deg selv i fare.
Jeg vet ikke om Aethelred kommer. Jeg måtte tvinge Edward.
Du bør ikke være her uten forsvar. Finan? Vi drar ved daggry.
Aldhelm, forbered de overlevende.
Vi drar ut ved daggry. Alle skal holde vakt.
Stillinger! Alle mann til vollene.
Hva skjedde ved Bebbanburg?
Tekst: Mats Gullikstad