EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Jeg er Uhtred, søn af Uhtred. Jeg hjalp sakserne med at besejre danerne.
Cnut blev dræbt, men jeg overlod Brida til en grusom skæbne.
-Send mig til Valhalla. -Tag den hedenske tæve.
Brida.
Mens Aethelred lå på sit dødsleje, fremkom nye farer i Aegelesburg.
Vi trolover lady Aelfwynn med tronfølgeren og sikrer vore landes forening.
-Moder! -Vor datters skæbne bekymrer mig.
Hvad vil du have?
At du ikke trolover hende med en hjerteløs dåre.
Kongen vil trolove mig med jeres datter.
Det billiger jeg ikke.
Luk Aethelflaed inde, til alt er på plads.
Hun blev reddet af en uventet fælle.
Jeg har varskoet manden, der passer på Dem. Han er uden for vinduet.
Jeg har svoret at beskytte Aelfwynn på den farlige færd forude.
Stiorra, sæt børnene i vognen. Vi drager nord mod Ceaster.
Skæbnen betyder alt.
BASERET PÅ BERNARD CORNWELLS ROMANSERIE
-Græd ikke. Jeg holder det ikke ud. -Vær venlig.
-Hun savner sin moder. -Vi overlevede uden en moder.
Du må være stærkere. Vær taknemlig.
Det er bedre end at ægte en gamling.
Stopper vi?
Nej. Edward og hans mænd er højst en halv dag efter os.
Vi skal være hurtigere, hvis vi skal have en chance.
Jeg har en besked fra lady Aethelflaed.
-Har din broder sendt dig? -Nej, han ved ikke, at jeg er her.
Han spærrede lady Aethelflaed inde, men jeg hjalp hende bort.
-Hvorfor skulle jeg tro dig? -Jeg lyver ikke.
Hvordan fandt du os?
Lady Aethelflaed sagde, at I ville være på vejen mod Ceaster.
Der er ikke andre.
-Og du red ud alene? -Ja.
Hun vil mødes med dig ved Sankt Milburg-klosterets ruiner.
Det er på vejen mod Wenloca. Vi er redet forbi.
Det skal måske lede os på afveje.
Jeg har holdt mit løfte. Du kan tro mig eller lade være.
-Hvor skal du hen? -Det betyder intet.
-Jeg har familie i Frankerriget. -Vejen fører ind i landet.
Bådene lægger til nær Ceaster. Rejs med os. Vi viser vej.
Hvis hun lyver, har vi trods alt styr på hende.
-Jeg er træt af at blive holdt styr på. -Så rejs alene.
-Hvornår rejste Aethelflaed? -I går aftes. I stor hast.
Uden meget sølv og kun med lord Aldhelm som beskyttelse.
Så er hun måske allerede i Wenloca.
-Vi bør ride tilbage og finde hende. -Herre, det er uklogt.
Hvis hun kunne finde os, så kan de også.
-Er du god til børn? -Egentlig ikke.
Glimrende, ej heller er vi. Vi rider tilbage.
Vi tager Uhtreds jord i Coccham og fanger hans børn.
Han skal bøde for at kidnappe et barn af mit blod.
Vi tror, hans børn er med ham. Han blev set på vejen med flere børn.
Nævn det ikke for nogen. Vi må fremstå i kontrol.
Ealdormændene hvisker allerede tvivlende. De vil se trolovelsen godkendt.
Sig, at den er godkendt af mig.
Med al respekt, så er jeres valg ikke endegyldigt her.
Herre, ifølge præsterne er værelset, hvor Aethelflaed skulle sørge, tomt.
-Hun har forladt Aegelesburg. -Hun forråder os altså med Uhtred.
De siger, at jeres søster Eadith slap hende fri.
Så skal disse forrædere slæbes tilbage på deres knæ.
Undskyld, herre. Jeg taler i frustration.
Aethelflaed sørger og er utilregnelig. Send Deres mænd ud efter dem.
-Lad mig tage garden... -Nej. Cenrics mænd vil finde dem.
De bør blive her og vise, at alt skrider frem som planlagt.
De skal skynde sig. Splittelsen truer.
Ludeca er formildet for nu,
men Burgred vender ealdormændene mod foreningen og mod Wessex.
Hvad sker der, hvis de opdager, at Aethelflaed og Aelfwynn er væk?
Det vil de ikke opdage, for flygtningene vil blive fundet.
-Jeg har ikke spurgt. -Det er lidt tørt.
Brødet er så tørt, at det kan koste en tand.
Lad børnene få det friske brød.
Mine mænd har maver som hunde.
Det er sandt nok.
Jeg har faktisk engang spist en hund.
Det forklarer din hundegalskab.
Du er venligere, end rygtet siger. Aethelflaed er heldig, at du tjener hende.
Jeg tjener hende ikke. Men jeg skylder hende min respekt.
Jeg ville aldrig krænke hende, men blot beskytte min broder.
-Beskyttede han dig som tak? -Det kender du godt svaret på.
Nej! Fader!
Vend om! Bliv væk! Vejen er lukket!
Slip mig!
-Fart på! -Stop!
Bliv tilbage!
Hold afstand. De dør af sygdommen.
Det var det venligste at gøre.
Hvilken hånd tog han fat i?
Lad hende være.
Det spredes ved berøring.
Nej, det spredes i luften. Har I det?
-Nej! -Nej!
Af sted.
Og dyrene. Vi bør dræbe hestene.
-Hvad nu, hvis jeg indåndede luften? -Det betyder intet. Det tager kun syndere.
Det er ikke sandt. Han har ret. Det er i luften.
-Det kan tage os alle. -Vi bør drage tilbage til Aegelesburg.
-Hvis landet er plaget... -Det kan vi ikke.
Vi kan ikke forsvare os mod Edwards mænd eller garden.
Hellere dø i strid end kvæles i blod.
Vi undgår vejene og den dårlige luft på rejsen til Wenloca.
Børnene klarer det ikke til fods.
-Vi lader dem blive et sikkert sted. -Jeg efterlader dem ikke.
Herre. Jeg har fulgt dig uden at klage.
Men gør det ikke mod dine tro mænd.
Finan, vi har intet valg. Vi må ændre planen.
Vi efterlader hestene et sikkert sted og går mod Wenloca til fods.
Sygdommen vil ikke finde os. Tro mig.
Siger vi det?
Vi finder Aethelflaed i Wenloca og fortsætter til Ceaster.
Lad os finde et sted til hestene.
-Er det Sankt Milburg's? -Ja, stol på vejpælen.
KONGERIGET MERCIA
Vi skal væk fra vejen, før mørket falder på.
Nej, jeg vil være her, når min datter kommer.
Aldhelm, hvad nu, hvis Edwards mænd har taget mit barn?
Hvad nu, hvis hun holdes fange uden at vide, hvor jeg er?
Plag ikke Dem selv. Uhtred har reddet hende, og han finder os.
-Han har aldrig fejlet. -Og dog føles det som et nederlag.
Alfreds datter rider som fredløs i sit eget land.
Deres fader levede af landet. Han overlevede og fik senere fremgang.
Med tiden vender vi tilbage til Aegelesburg.
Det er jeg ikke sikker på.
Jeg frygter, at du aldrig vil kunne vende tilbage.
-De skåner måske mig, men... -Jeg ved det godt.
Jeg ved det godt.
Det varer ikke længe.
Vær stærk. Tænk på din broder.
-Hvem har lukket Dem ind? -Jeg behøver ingen tilladelse.
Jeg viser blot min søn, hvor han skal hvile, når han hersker.
De er en tåbe at håbe på dette, Burgred.
Man skulle tro, De ønskede at miste endnu et barn.
Hvorfor skulle jeg frygte Edwards nikkedukke,
når jeg har større kræfter på min side?
-Hvem? Hvem bakker Dem op? -Ikke andre end selve Herren!
Der er en grund til, at vi overlevede massakren.
Gud ønsker, at vi retter op på fejlene begået mod Mercia.
Men jeg bliver trolovet med barnet, og jeg vil indtage tronen.
Hvis det er så sikkert, hvorfor er det så ikke sket?
Jeg tror, kongen skjuler noget og lyver for os.
Så vi afventer det rette øjeblik.
-Menneskemængden vokser. -Ja, anfører.
-Nyheden om Aethelreds død spreder sig. -Landsbyboerne søger beskyttelse.
Vi har vigtigere ting for. Find mig 12 rejseklare mænd.
Hvis Wessex ikke kan klare det, finder vi selv flygtningene.
-Nogen må have set dem på vejen. -Vi finder dem snart, anfører.
Lord Ludeca!
-Jeg har fået nys om sygdommen. -Ja?
-Den spreder sig i Mercia. -Tak. Lad os gå.
-Intet nyt? -Ikke endnu.
-Kunne de være draget mod nord? -Det er muligt.
Lad dem lede videre.
Tiden er knap, min konge. Stemningen er anspændt.
Fader Pyrlig, skrider forberedelserne frem?
Vi bør udskyde alle ceremonier.
Sygdommen er på vej. Folk forlader deres landsbyer.
Den er mere glubsk end nogen dane.
Vi må beskytte Aegelesburg.
Luk porten.
Vi kan ikke svigte de syge.
Feberen kan sprede sig. Vi må lukke porten.
Underkend dette.
Nej, Ludeca har ret. Flere mennesker fører til optøjer.
Det er vor pligt at beskytte alle saksere.
Luk ikke porten, når folket søger hjælp.
Vi må beskytte byen, Burgred.
De andre ealdormænd ville være enige.
Jeg håber, din belønning for at lystre ham er det værd.
Måske bør den forblive åben. Folk er tydeligvis skræmte.
Skræmte mennesker skræmmer andre.
Underkend mig, og witanet vil sige, at I forsøger at erobre os.
Burgred har ingen mænd til at kæmpe på sin side.
Skænk ham ikke en kampklar fyrd.
Jeg er enig. Luk porten.
Luk porten!
-Stæng porten! -Luk den!
KONGERIGET WESSEX
Hvor er hun? Hvor er lady Aelswith?
Og hvem hjalp hende? Hvem forrådte os?
Lad frøerne i fred.
Var det en fejl at modsige mig trolovelsen?
Nej.
De prøver at beskytte hende.
Måske burde jeg have godtaget den velvilligt.
-Jeg blev gift som ung, og jeg overlevede. -Deres ægtemand ønskede Dem død.
Måske er kongelige ægtemænd sådan.
Måske burde jeg have forberedt Aelfwynn på dette.
Skynd Dem! For Deres egen skyld. Bliv ikke her.
-Er danerne tilbage? -Nej. Sygdommen tager unge og gamle.
Slip væk fra luften, mens De kan.
Sygdommen har ikke ramt os i mange år.
Følg med os. Vi går mod nord.
-Gå med dem. -Nej, så finder vi ikke Aelfwynn.
Vær ikke dum. Sygdommen tager alle uden at skele til rang.
Jeg vil hellere være dum end svigte mit barn.
Bed mig ikke igen.
Han er tungere, end han ser ud.
-Hvad er der galt? -Græsset har givet mig feber.
-Jeg er ikke ramt! -Sygdommen slår ikke så hurtigt til.
Du har ikke set, hvad jeg har set.
Halløj, hvor ofte skal jeg sige det?
Lad nu være med det.
Hvem er du egentlig?
Jeg er ingen.
Han er Aethelstan. Edwards førstefødte søn.
Edwards skjulte barn? Hvordan har han overlevet så længe?
Hans mission er at irritere mig. Ikke sandt, Aethelstan?
Pas hellere på ham, Finan. Du bærer på kongeligt blod.
Velkommen til livet som horeunge, knægt!
-Man kan lugte det. De brænder lig. -Så er feberen kun få marker herfra.
Ingen har passeret os i timevis.
Vejene er sikkert lukket for at skærme af for sygdommen.
Uhtred må være fortsat mod Ceaster. Vi bør gøre det samme.
-Hvor langt er der nu? -Spørg igen, og jeg svarer ikke.
Det er for enden af denne mark.
Vi bør kunne se korset om lidt.
Vi leder efter krigere, der rejser med børn.
Kom disse krigere med sygdommen? Sygdommen er på denne vej.
Vi frygter den ikke! Den tager kun syndere!
Er det sandt?
Jeg skal væk fra den dårlige luft.
Jeg vil ikke rammes af sygdommen.
Jeg fordobler belønningen til alle, der vælger at blive!
-Hvad leder du efter, Finan? -Lig!
Hvad?
Lig! Sygdommen er tæt på!
Hvorfor er du så skidebange?
Jeg har set mænd være stærke som bjørne ved morgenstund,
som kvaltes i blod og betændelse ved aftenstide.
Din lille gnom!
Fjern Aelfwynn fra solen. Den gør hende ikke godt.
Jeg har spillet hendes moder i månedsvis nu.
Se det som træning, før du bliver nogens hustru.
Det vil aldrig ske. Hårdt arbejde for et ringe afkast.
Kom.
Lady Aethelflaed kommer ikke. Lad os tage af sted, før luften fanger os.
Jeg lovede, at jeg ville sende dig hende i møde.
Hun red, så hun har været her først.
Hun må være fortsat til Ceaster. Lad os gå.
Hør, se Aelfwynn.
Hendes ansigt er rødt. Hun er utvivlsomt syg.
Hun har bare brug for at hvile. Det har vi alle.
-Kom nu. -Ja, jeg taler med ham.
Hvor længe har vi vandret, herre? To dage?
Og Edwards mænd er ikke i syne.
De kender ikke området. Børnene har brug for at hvile.
Tænker du på din faders børnebørn, Osferth?
Det er et godt sted.
-Vi hviler her natten over. -Sov bare.
Er flygtningene blevet fundet?
Nej. Landsbyboerne flygter i hobetal, men ingen har set jeres søster.
Sygdommen kan have taget hende. Vi kan have sat hende i fare.
-Hun valgte selv at rejse, herre. -Gjorde hun det?
Lad dem afbrænde urter på de omkringliggende marker,
så røgen fjerner den dårlige luft. Så har vi trods alt gjort én god gerning.
Eardwulf har forladt Aegelesburg med 12 af vore bedste mænd.
Hvorfor rejser han i disse sygdomstider?
Han vil beskytte lady Aelfwynn.
Han er sin trolovede hengiven.
Han er udelukkende sig selv hengiven. Han trodser kun luften for skatte.
Det kunne alle her have sagt.
-Er Eardwulf rejst ud efter Aelfwynn? -Ja.
De lovede mig, at han ville gøre som befalet.
Jeg bad ham blive her.
Han er handlingens mand, ikke politikkens.
Fremover bør De rådgive mig bedre om, hvem vi kan stole på.
Godmorgen, prinsesse.
Alle, der skider tyndt, vil blive efterladt.
Porten er lukket! Der er ingen adgang til Aegelesburg!
Lord Aethelhelm, forklar mig dette.
Ealdormændene har beordret porten lukket. Der er sygdom i området.
Tal med min søn.
Naturligvis, men han ønsker ikke, at der sker Dem noget.
Han vil måske bede Dem forlade Mercia.
Fortæl ham, at jeg overlevede Athelneys sumpe og ikke frygter sygdommen.
Herre, vi bør fortsætte.
-Jeg overlader det til dig. -Ved vi, det er hende?
Jeg så hende med egne øjne.
Hvorfor er hun ikke i Winchester?
Ludeca, hvorfor står min moder uden for porten?
Ordren gælder også de højbårne.
Det er Alfreds hustru.
Men I sagde, at vi ikke burde lukke sygdommen ind i byen.
Kongens moder skal ikke behandles som en bonde.
Jo, hvis I respekterer witanet.
Hun har merciansk blod og trodsede mig for at sende tropper til Deres hjælp.
Hvis hun tænker på Mercia, vender hun om.
For at traske som en tigger? Aldrig, forklar ham det.
Hvis I gør en undtagelse for jeres moder,
vil man mene, at I underkender Mercias ønske.
Bed dem åbne porten.
Jeg kan ikke tale på kongens vegne. Det overskrider mine beføjelser.
Ealdormændene er underkendt! Åbn straks porten!
Lader han mercianerne lide for at favorisere sin egen slægt?
Jeg frygter, du havde ret, Burgred.
Kong Edwards plan er at erobre os.
Hvorfor er du her? Er der sket noget i Winchester, moder?
Der er ikke sket andet, end at jeg blev truet på dine vegne.
-Jeg bad ikke om at få dig fængslet. -Hvordan skete det så?
Jeg ønskede dig blot irettesat.
Det var ydmygende at blive behandlet groft af dine mænd.
Det var ikke på min befaling!
Hvem besluttede så, at jeg skulle behandles således?
Det ved jeg ikke. Det er en fejl.
En fejl? Eller måske løj pigen?
Hvis du taler om dronningen, så nej. Aelflaed er mild...
Så lord Aethelhelm. Han foragter mig og vil se mig fornedret.
Han taler ikke for mig uden mit vidende.
-Jeg tror, han smeder sine egne rænker. -Det ville du selvsagt kende til.
Vi har kæmpet nok, Edward. Jeg ønsker blot at se Aethelflaed.
Hun er ikke her. Hun er et sted i Mercia med Uhtred Ragnarson.
Rejser hun, mens feberen raser?
Hun er stukket af med ham og har glemt sit liv som enke.
Uhtred må have tvunget hende.
Tilsyneladende ikke.
Så må hun være blevet gal af sorg. Ved folket besked?
Nej, og det skal de heller ikke.
Men din fader vil se det. Fra det høje. Alfred vil se det og fortvivles.
KONGERIGET DEHEUBARTH
Den kvindelige kriger forstår at bruge sin styrke, ser jeg.
Tænk, at mænd døde for at besejre dig.
Den glæde skal du ikke have.
Du stinker af lort.
Hvil dig nu. Jeg holder vagt.
Tro mig, jeg har trænet mine evner som kriger.
Nok har du evnerne, men du mangler mandsmodet.
Dette liv er ikke dig. Hvorfor foregiver du andet?
"Ær din moder og fader." Sådan lyder befalingen.
Gør det ikke for at få din faders kærlighed.
-Det gør jeg heller ikke. -Desuden kan jeg forsvare mig selv.
Jeg har været meget alene og lært mig selv mange ting.
Jeg beklager, at vi blev adskilt.
Alfred brugte os til at såre vor fader.
Ja, men han førte os dog til den kristne sti.
Dig, måske.
-Hvilken hedning gav dig den? -Jeg har selv lavet den.
Jeg har som sagt lært mig selv mange ting.
Mit blod på denne rune vil beskytte os på rejsen.
De rejser med børn. De kan ikke være langt borte.
Aelfwynn føler sig varm.
Drik. Det vil svale dig.
-Det så du mig ikke gøre. -Jeg sladrer ikke.
Hun er sikkert bare træt.
Han hedder Finan, ikke?
Jo, en irsk horeunge og den modigste kriger, jeg kender.
Bortset fra lord Uhtred.
Tilgiv ham hans oprørthed. Han har set feberen stjæle folk.
Jeg er ikke i position til at dømme andre.
Tak, Osferth.
Hvis du får det værre, så giv Eadith eller mig besked.
I er sande krigere, ikke sandt?
Det ved jeg nu ikke.
Det føles underligt at være så længe blandt mænd
uden at blive set som en ting til fri afbenyttelse.
-Javel. Hvis det fornærmer dig... -Slet ikke.
Byg Winchesters mure.
Vi har fundet et spor!
Hvil nu. Vi fortsætter før solopgang.
Tak, fordi du ikke dræbte min broder.
Det er æreløst at dræbe en sovende.
-Hvis han kommer, vil jeg ikke tøve. -Det ved jeg godt.
Jeg har valgt at ligge, som jeg har redt.
Hvorfor forrådte du os ikke?
Jeg vil hellere sove på den kolde jord end i et palads,
hvor folk ser mig som en hore.
Ser de ned på jer fra himlen?
Jeres guder.
Dømmer de jer?
Nej.
De er mere lunefulde.
Man behager eller mishager dem. Ofte uden at vide hvordan.
Hvordan kender man så den retvise vej?
Nogle gange...
...tror jeg, at krigerens vej er min vej til Valhalla.
Andre gange ved jeg det ikke.
Våger din gud over dig?
Jeg ser efter tegn på det.
Men jeg ser dem sjældent.
Brochfael af Gwent har endnu ikke smilet.
Misundelse. Din sejr er hans nederlag, broder.
Det er muligt. Måske har krigsbyttet gjort ham bitter.
Rhodri, du er sådan en lort.
-Hun var engang en stor kriger. -Det er dig, der er det.
-Hvad gør du nu, hvor slaget er til ende? -Jeg drager på pilgrimsfærd.
Du kan herske fra fæstningen i mit fravær.
Vær konge en stund. Det er fortjent. Du kæmpede bravt.
Kom her!
Kom her, din tæve!
Ser du det? Det tilhørte Cnut.
Det passer ikke, din løgnagtige lort.
Smid den danske hore i hullet.
Hun kostede os gode mænd.
Vær nådig i din sejr.
Vi smelter dette ned.
Og betaler samtlige håndværkere i landet for at færdiggøre det,
som horeungen kong Offa af Mercia påbegyndte for århundreder siden.
En afgrænsning mellem os og sakserne.
Og til ære for vor delikate ven her sværger jeg,
at de saksiske svin aldrig mere skal sætte fod i vort smukke land.
Spis!
Rejs dig, tæve!
Nu ikke noget med at sove!
Er du sulten?
Tak, fader.
-Gem jer. -Kom så, skynd jer.
Skjul jer.
Skal jeg vende det blinde øje til, fader Pyrlig?
De er blot bange. Ingen af dem har sygdommen.
Jeg må tale med Dem. Under fire øjne.
Jeg beder Dem. Jeg vil ikke indblandes i flere planer om at bedrage kongen.
Undtagen denne.
Edward bekymrer mig ikke. Han har endelig fundet fornuften.
Men hvorfor har min datter mistet sin?
Indespærrede du din egen søster?
Det var midlertidigt for at bevare freden i byen.
Og så sendte du voldsmænd ud efter hende og Aelfwynn.
Jeg bad dem ikke være voldelige.
Når man sender en hær, påbegynder man et slag.
Og nu er din søster i fare.
-For ikke at nævne din søn. -Han er beskyttet i Winchester.
Din andenfødte, ja.
Din førstefødte, Aethelstan, lod jeg være skjult i Saltwic.
Moder...
-Jeg sendte ham dertil. -Moder!
Jeg sendte ham dertil, fordi han var i fare.
Ved du, om Uhtred har taget ham med?
Uhtred rejste af sted med børn.
Så i bedste fald er to af mine børnebørn ude at rejse,
mens sygdommen raser.
Hvordan kunne det gå så vidt, Edward?
Hvorledes er det endt så galt med dig?
En alliance med Mercia er altafgørende.
Jeg ønskede ikke at skade nogen børn.
Børn skal ikke indblandes i politik. Det ved vi begge to.
Dem, der bliver det...
Vi ved, at de sjældent overlever.
En rigtig sti.
Et godt tegn. I den næste landsby kan vi finde heste og skynde os.
Uden blæst er sygdommen ikke kommet så langt mod nord.
Lady Aelfwynn får det værre.
Ja, men vi må fortsætte.
-Gør hende rolig. -Hvordan?
Det ved jeg ikke.
Det er ikke lykkedes for mig.
-Hold ud. Vi er snart fremme. -Heste?
Over bakkekammen. Nu!
Kom, Aelfwynn.
Hurtigere!
-Aelfwynn! -Fart på!
-Hjælp børnene! Kig ikke tilbage! Fortsæt! -Vi kan ikke løbe fra dem.
-De kommer nærmere. -Løb!
Det er sygdommen! Hold afstand!
Bliv væk!
Kære gud. Vi kan svømme.
Nej. Jeg vil hellere dræbes af dem nu. Jeg vil ikke svede og skide om tre dage.
-Jeg forsøger. Jeg vil ikke dø. -Nej, Stiorra!
Giv mig lady Aelfwynn, og I vil blive skånet.
Træk ikke jeres våben!
De rammer ikke forbi næste gang.
Beskyt børnene.
Aelfwynn, kom med mig.
Eller jeg dræber dem. Så finder jeg din moder og dræber hende.
Red dine venner og kom med mig.
Hun bliver, hvor hun er.
Aelfwynn, vi er trolovede.
Bliv stående.
Beskyt børnene med jeres liv.
Når kampen begynder, løber du mod træerne, lille mand.
Jeg vil have den tilbage.
-Er du klar, søsterkriger? -Hun er klar.
Lad dem ikke dræbe min moder.
Tag barnet!
Nej. Gør ikke, som han siger. Han har forrådt jer alle!
Han dræbte lord Aethelred! Jeg så det!
-Således taler en forræder. -Da han lå dødeligt såret i sin seng!
-Det er en hores ord! -Jeg sværger ved bogen!
Aethelred lod ikke min broder ægte dette stakkels barn.
Så han dræbte ham. Det er manden, I tjener.
Spørg ham, hvorfor Aethelred kom for sent til slaget ved Tettenhall.
Fordi denne mand løj for jer.
Han forsinkede jer i dagevis ved at sige, at mercianerne var døde.
I kunne være nået hjem og redde jeres familier!
Han dræbte og begravede budbringeren, som Edward sendte for at advare os.
Mine mænd lader sig ikke narre af dine løgne.
Lad kvinden tale!
Jeg kan bevise hans forbrydelse. Kig i pungen, han bærer om sin hals.
Der finder I den ring, han stjal fra jeres herre, da han var død.
Det er ikke sandt.
Hvis det er tilfældet, så bevis det. Vis dine mænd, hvad du gemmer.
Fang Aelfwynn, eller jeg får jer henrettet for forræderi.
Gør, som jeg siger!
Tru ikke Deres egne mænd!
Nok snak.
Hvis hun lyver, så lad os se, hvad De bærer om halsen.
Nu.
Den er lord Aethelreds. Den har hans segl.
Du kan ikke benægte det. Red dig selv, før mændene dræber dig.
Flygt til Frankerriget, broder.
Du er i sikkerhed nu.
Vil han vende tilbage?
Vi ser ham næppe i live igen.
Det er slut for os.
Hvem gjorde dette mod dig?
Daner.
De har lagt til mod vest. De kommer fra Irland.
Jeg skulle fortælle, at de vil dræbe alle. Og de vil tage jeres hoved først.
Du skal læse bøger og lege, før du får brug for sådan en.
Aethelstan?
Du rider med Finan. Pas godt på ham.
I finder Aethelflaed og fortæller hende, at hendes barn er i sikkerhed.
Eadith og Osferth passer på hende,
indtil Edward har svoret at lade hende være.
Fortæl ham, hvilken mand han stolede på.
Vi kæmper altså for freden, herre. Igen.
Vi må ikke lade dem bekrige hinanden.
Gør vi det?
Vi gør det.
Jeg frygter, hun får det værre.
Kan du holde hende i live, til jeg er tilbage?
Vi skal gøre vort bedste.
Det er vi nødt til.
Hun er fremtiden.
Tekster af: Torben Grønbæk Jensen