EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Jeg er Uhtred, sønn av Uhtred.
Maktkamp truer med å bryte gamle allianser.
Edward ter seg som kongen av Mercia!
Kanskje dømmekraften svekkes av å være så langt hjemmefra.
Dra til Winchester igjen.
Makten skifter hånd i Wessex, og Aelswiths plan er i gang.
Jeg vil gjerne oppdra Aethelstan i Bedwyn.
Ta deg av forberedelsene. Jeg ber Uhtred følge deg.
Eardwulfs svik har blitt avslørt av søsteren.
Redd deg selv.
Han er alene og oppsøker andre som ønsker hevn.
Dritten vil hjelpe oss med å ta Winchester...
...uten å spille en dråpe daneblod.
Jeg godtok et tilbud om å styre Mercia.
Endelig gjør jeg en avtale med Uhtred av Bebbanburg.
Men jeg visste om en bedre kandidat.
Min første handling som Mercias lord
er å gi avkall på tronen til fordel for lady Aethelflaed.
Lady Aethelflaed kan ikke styre Mercia.
Men det skjedde ikke uten offer.
Jeg sverger på å leve i kyskhet så lenge jeg er ladyen av Mercia.
-Er rådet enig? -Enig!
Da kan lady Aethelflaed innta tronen.
Skjebnen bestemmer.
Jeg vil savne deg, Uhtred Ragnarson.
Lenge leve lady Aethelflaed!
KONGERIKET WESSEX
Hva var det?
Vakter!
Ta prestene.
Ikke la dem drepe oss!
Du bestemmer visst her?
-Jeg er ikke kongen. -Det vet jeg.
Vil du kjempe eller gi etter?
Gi etter.
Fengsle dem.
-Har vi tatt over byen? -Snart.
Vi har revet ut saksernes hjerte.
Nå begynner det.
-Stå klare! -Innta stilling!
BASERT PÅ CORNWELLS BØKER
Er jeg den eneste som jobber her? Da får dere lage maten.
Det er slik en ære å slå opp leir for lady Aelswith.
Å ja, Edward ga oss den ære... å være morens reisefølge.
Når jeg kommer til Bedwyn, vil jeg takke ved å be på dine vegne.
Jeg vil neppe bli takknemlig.
Gud handlet gjennom deg. Du gjorde ikke offeret alene.
Det ble ikke spilt blod. Pyrlig! Flint.
Du ga det viktigste for deg til Mercias folk.
-Det er jeg evig takknemlig for. -Er du blitt ladyens mann?
Om du velger Kristus, kan jeg belønne deg skikkelig.
Da får det være. Jeg er ikke troende.
Selv om det er usannsynlig at vi to blir venner,
-innser jeg at du kan bli nyttig for meg. -Så rørende.
Jeg mente at du kan fullføre arbeidet mannen min påbegynte.
Nå vet jeg at det er viktig for deg.
Og dersom vi kunne samarbeide...
Nei, jeg må ta meg av barna mine.
-Hva skal du med gutten? -Ingenting.
Jeg vil bare gi Alfreds ætt skikkelig oppdragelse.
-Ikke sant, fader Pyrlig? -Det er riktignok det du sier.
-Er du interessert likevel? -Nei. Jeg har gjort mitt.
Danedreperen er nå en fredens mann.
Synd at Alfred ikke fikk se det.
Mannen min så ting i Uhtred som vi andre ikke forsto.
Alle forsto det, lady. Det var nok kun du som ikke gjorde det.
Det er ikke nok. Det vil bli kaldt. Hent mer ved, er dere snille.
Ja, lady.
Hun liker deg visst.
Når er vi framme i Bedwyn?
I morgen, om vi ikke må stanse for å be. Så drar vi videre til Coccham.
-Er ikke det bra? -Jo da.
Jeg vil bo med deg, far. Men Coccham er så lite.
-Fredelig og trygt. -Hva med Winchester? Vi likte oss der.
-Har rytterne fulgt oss? -Nei, det er en handelsvei.
Hva med dem, da?
Lord?
-Hva vil de? -Vi får se. Bevar roen.
-Det likner et bakholdsangrep. -Det er det helt klart.
Uhtred! For en overraskelse. Så det var sant at du skulle sørover.
Hellet er med deg, som vanlig.
Vi ventet egentlig på kongen. Men du får duge.
-Hva vil du ha, Haesten? -En gave til min nye lord.
-Og hvem er nå den stakkaren? -Sigtryggr, fra Ivar Beinlauses ætt.
En gutt uten rykte?
Bare vent. Han kom fra Irland og ønsker å samle alle danene.
-Han reddet Brida fra Wealas. -Hun støttet Cnut. Det gikk ikke bra.
-Lorden din er en gutt, Haesten. -Ja, han er ung.
Men...han er slu.
Mens du lekte lord, og sakserne kjempet innbyrdes...
...tok han Winchester.
-Nei! -Jo da. Lady Aelswith, du skal hjem.
-Ta jenta også. -Ikke gjør motstand!
Bryr du deg så mye om Alfreds enke?
Kom igjen, nå vi er skuls.
Du tok guttene til Cnut fra meg. Nå tar jeg dem.
Lord?
-Lord! -Hør på det grisehylet.
Hva skal vi gjøre?
Bind dem fast og la dem dø. Sigtryggr ønsker deg død.
Så før meg til ham. Jeg kjemper gjerne mot ham.
Slik at han får æren av å drepe Danedreperen?
Nei.
Den æren vil jeg ha.
Det er for tidlig å dra.
Bør du ikke etablere makten i Mercia?
-Om Eoferwic er sårbar, må vi slå til. -Jeg vil bli med. Ikke dra alene.
Edward, jeg har nok mann og sølv til å klare det.
Du har vært for lenge i Mercia. En hær trenger bare én leder.
Da drar jeg tilbake til Wessex.
-Mercia kan være stolt av ladyen sin. -Takk.
Vi kommer til Winchester når vi har sikret grensen i nord.
Og vi skal ta imot dem som brødre.
Med Eoferwic kan fars drøm bli virkelig. Vi vil forvise danene i vår levetid.
Dette er visst en fredelig død.
Man går inn i en slags søvn, som etter en kveld med mye øl.
Da får du muligheten til å drømme, Uhtred.
Endelig ble du beseiret... av den store Haesten.
For en stor kriger!
Her er sverdet ditt. Kom og ta det.
Ikke det? Dere to blir her og ser hvem som dør først.
Hvis de bruker for lang tid, skjær over strupen på dem.
-Ja, Haesten. -Nå tar vi med dronningen til slottet.
Så får vi se hvor glad kong Edward er i moren sin.
Ro deg ned, Sihtric. Du vil trenge kreftene.
Se, han stjeler fra de døde. Har han ikke fått belønning nok?
Han stoler iallfall ikke på oss.
Klokt av ham. Jeg liker ham ikke. Han smisker for mye.
Ja, han er en rævslikker. Men han snakket sant. Nå har vi premien.
Vi bør legge en plan. For hvordan vi skal knuse dem.
Byen, helligdommene... Alt de har kjært.
Og hva har Edward kjært?
Han er ikke like stor som faren, men like svekket av guden sin.
Sår troen, så sårer du dem. Begynn med de døde.
Grav dem opp. Det vil de hate.
-Vi bør vente og se hvordan de tar det. -Og gi sakserne et forsprang?
Da avslører de hvem lederne deres er. Og så kan vi ta dem først.
-Og så tar vi Danedreperen? -Og du får det som du vil.
Sihtric? Hold deg våken.
-Sihtric! Hold deg våken! -Se på meg. Dette går bra.
-Får du tak i knuten? -For stramt.
Lady?
Orm!
Orm? Hvor er du?
Orm! Hvor er du blitt av?
Orm?
Skynd deg, Eadith! Gå til Sihtric.
Frigjør hendene hans først. Fortere!
Kom igjen!
Få ham ned!
Takk. Og så Pyrlig.
Våkne, Sihtric!
Drep ham, Sihtric! Drep jævelen!
Din engel!
Kommer, lord!
Kom! De kan ikke ha kommet langt.
-De tok hestene, lord. -Vi må finne Stiorra.
-De vet ikke at hun er din. -Pyrlig, fortell Edward om dette.
Vi drar til Winchester. De skal ikke få herje!
-Lord? -Hva?
Løp!
Kom!
Hva?
Si det.
Jeg vil gjøre en avtale. Jeg er en svært rik mann.
Og?
Jeg kan gi deg mer sølv enn du...
Jeg har levd uten sølv. Jeg ønsker noe du ikke kan gi meg.
-Hva da? -Hevn.
Jaså? På hvem?
Alle dere.
-Endelig kom jeg til Winchester. -Ikke se. Det har forandret seg.
De kommer til å drepe oss. Så jeg anbefaler deg å be og takke Gud.
Nei. Jeg er ikke kristen.
Ikke si at vi beseiret Danedreperen. Vi henter Sigtryggrs belønning og drar.
Kun da avslører vi hvem de sanne krigerne er.
Lady Aelswith! Så godt at familien din er gjenforent.
Jeg vil snakke med lederen din.
-Jeg er lederen. -Jeg mener mannen som står bak.
-Ikke fornærm meg. -Det er ikke jeg som fornærmer.
Men jeg gir deg en advarsel: Dette angrepet faller ikke i god jord.
Sønnen min vil brenne ned oss alle
før han gir fra seg en tomme av Wessex.
Dere er en gjeng med dårer.
Uten å vite det har dere gjort dere til fanger her inne.
For en gangs skyld er hedningene samlet.
Og når brannen kommer, som seg hør og bør...
...vil sjelene deres brenne mens våre stiger opp til himmelen.
-Få tjenestepiken til å mate henne dritt. -Bare torturer meg, men de er daner.
De ble tatt som slaver etter seieren ved Tettenhall.
Hvis du verdsetter folket ditt, tar du dem tilbake.
-Hvem er Sjavn? -Friggs tjenestekvinne.
Hun er halvt dane. Munkegutten er ingen dane overhodet.
-Halvt dane holder. Før henne bort. -Hun er Uhtreds datter. Jeg kjenner henne.
-Vi møttes i Mercia. -Jeg har aldri sett deg!
Så klart, hun likner ham. Og hun er like slu.
Finn Uhtred og send ham hodet hennes. Gjør det! Da kommer han.
Det blir begynnelsen på slutten.
Hva er det? Jeg trodde at du ønsket brann.
Plasser dronningen med den døde kongen. Jenta blir med meg.
Å nei! Kjære vene.
De er ikke nødvendigvis døde. Stiorra er sterk og gjemmer seg.
-Hvorfor er forsvaret styrket? -Det kan være en beleiring.
-Danene liker vel ikke beleiringer? -Det stemmer.
Kanskje Sigtryggr lærte noe i Irland. Han er slu og kan ha endret planen.
De er uansett for mange.
Hva om vi ikke kommer inn?
Om Sigtryggr kjempet mot irene, vet han at vi er seige og aldri gir opp.
Selv når det virker helt umulig.
Ikke gjør det.
Jeg vil ikke skade deg.
Jeg vil bare snakke med deg.
-Svar sant, så skal jeg behandle deg godt. -Jeg ønsker ikke menns "godhet".
Jeg er danen som tok Winchester. Jeg slipper å ta kvinner med makt.
-Hvem var moren din? -Gisela, søster av Guthred av Northumbria.
-Så vi har samme opphav. -Vi er ikke like.
-Hvor er hjemmet ditt? -I Bebbanburg.
-En ung kvinne med eiendom i nord. -Den ble stjålet.
-Så er du en av oss eller dem? -Begge deler.
Som så mange her. To-tre generasjoner. Det er tåpelig å skulle velge side.
Når en side vil ta den andre, må man velge.
Jeg nekter. Det er en lek for gamle menn.
Jeg blåser i gamle feider. Jeg bærer ikke nag til noen og vil ikke velge.
-Det ville vanære foreldrene mine. -Ærbødigheten din gjør deg til dane.
Sakserne bryr seg kun om guden sin.
Du vet ingenting om saksere. De verdsetter også ære.
-De kaller guden sin fredelig. -Tror du òg at han sto opp fra de døde?
Kan saksere og daner slutte fred? De er nye for meg. Jeg vil forstå dem.
Mange ønsker det.
Fortell om faren din, Uhtred. Hvorfor hater han oss?
Han gjør ikke det.
Så hvorfor pryder han seg med å være Danedreperen?
Han hater å bli kalt det.
-Du har vel ikke drept noen? -Jeg har det, men kun kristne.
-Jeg hadde aldri sveket folket mitt. -Han har ikke sveket noen.
Han ble slitt mellom dem som var glad i ham, og ætten.
Mor var dane. Han elsket henne.
Om Uhtred ville utrydde danene, hvordan har det seg at jeg sitter her?
-Vi kan følge landsbyboerne. -Nå, i så fall. De stenger snart porten.
-Lord? De kjenner deg. -De kjenner oss alle. Dette går ikke.
Noen kommer til å avsløre oss.
Jeg kan gå inn. Jeg er ny og blir ikke lagt merke til.
Det fins ingen enkel utvei.
Jeg overlever en beleiring. Jeg finner fangene.
-Da vet dere hvor dere skal gå. -Det kan redde dem i tilfelle kamp.
-Du trenger ikke å gjøre det. -Jeg vil det.
Du skal få mat. Du kan ikke gå tomhendt.
De stenger portene. Du blir der.
Jeg vet det. Det vil betrygge dem at du er her.
KONGERIKET WESSEX
Begge to?
-Om de... -Begge arvingene mine?
Så sant Aelfweard var på slottet med dronningen, ja.
Hvorfor beskyttet ikke Uhtred dem på ferden?
Han prøvde, men de overmannet oss.
Har noen vært svikefulle?
-Svik? -Danene sniker seg ikke rundt.
-De må ha fått vite at Winchester lå åpen. -Det var kjent at du var i Mercia.
Antyder du at dette er min skyld?
At jeg har sviktet folket mitt som konge?
At jeg er dummere og mer uklok enn forgjengerne mine?
Samle alle mann. Samle hæren og Mercias garde.
Vekk de døde, om dere vil! Vi skal ta tilbake Winchester!
-Tror du at han var en stor kriger? -Dere må slutte.
-Dette er galt. Helligbrøde! -Men jeg er ikke kristen.
Vær så snill. La dem få hvile. Jeg kjempet sammen med flere.
Jeg sviktet Mercias lorder, men aldri krigerne!
Så du lyver for deg selv og alle andre? Du får ikke velge hvem du svek.
-Du spyttet på alle og må se på oss. -Jeg spyttet ikke! Jeg ble tvunget.
Ingen tvang deg. Du tryglet oss.
Og jeg er altså ikke kristen. Jeg har aldri møtt noen som liker svikere.
Vær glad for at de er døde, så de ikke kan se deg nå.
Gå.
Her.
Dette tilgir jeg aldri. Eller kongen. Om han ikke forlot meg...
Cnut og Sigtryggr sammen hadde blitt dobbelt så ille.
Hei.
Du virker altfor ung og edel til å være tjeneren hennes.
Så hvorfor reiser du med lady Aelswith?
-Jeg skal få opplæring i Bedwyn. -Hun må like deg svært godt.
-Jeg heter Aethelhelm. Hva heter du? -Det har jeg ikke lov til å svare på.
Du kan si det til meg. Jeg er venner med kongen.
Aethelstan?
-Heter du det? -Nei.
Det tror jeg.
Hvorfor er kongens uekte sønn her?
Fordi kongen ba meg om det.
Det kan ikke stemme. Barnet har ingen høyere stand enn andre horunger.
Du kjenner ham ikke like godt som jeg.
-Om vi slipper ut, skal det rettes opp i. -Det skjer ikke.
Så tenk heller på ditt oppgjør med Gud.
Og tenk over sinnet du har mot et stakkars barn.
Aethelstan? Kom.
Se på farfaren din, kong Alfred.
Han var like sterk som denne stenen.
Men øynene hans var ømme og kloke.
Klokskapen skinte gjennom ham, og den skinner gjennom deg.
Danene kommer for å ta Gud ifra oss.
I slike tider må vi holde fast ved ham og ikke gi opp.
Vi overlever kanskje ikke, men det vil kongeriket. Kun det betyr noe.
Historien vår gjør oss til den vi er.
Det er den som skiller oss fra dyrene.
Og jeg lar meg ikke bli behandlet som et dyr.
-Har vi sendt Eadith i døden? -Jeg tror ikke det.
Hva nå?
-Vi venter på Edward. -Gi deg! Vi venter da ikke på konger.
En gutt uten rykte har tatt juvelen i krona.
Jeg liker det ikke. Det er datteren min.
-De dreper henne om de får vite det. -Så handle nå, før det blir for sent.
-Trekke sverd? -Jeg vet ikke hvordan vi skal vinne.
Hvor er det blitt av han som styrtet inn i kamp?
Jeg mistet Beocca ved Bebbanburg.
Jeg prøver å være mer forsiktig.
Jeg skal tie. Jeg er en sinke.
Vi bryr oss om dem der inne. Det gir oss en ulempe.
-Jeg har drukket øl. -Jeg vet det. Hva vil du?
Drepe noen, tror jeg. Eller meg selv.
Sigtryggr vil ha meg som gissel. I live.
Ikke la deg lure. Han bare leker med deg.
I motsetning til meg mangler han samvittighet.
Så ikke terg ham ved å drepe meg.
-Om danene skal like deg... -Jeg ønsker ikke det!
Det var galskap å forhandle med dem.
Jeg vil uansett lide.
Så jeg kan like gjerne finne glede i en liten smule hevn.
Jeg er uskyldig.
Faren din vendte søsteren min mot meg. Faren din, Aethelflaed, kongen... Alle.
De rev fra meg sjansen til å gjenopprette æren min.
Jeg ville bare ha det som er mitt.
Vet du hvordan det er å bli hånet og måtte svike for å overleve?
-Vet du hva det gjør med en? -Gjør ham til fyllik?
-Ikke hån meg. -Så ikke vær ynkelig.
Det er kun din egen fortjeneste.
Er det sånn det er blitt? Slår vi dem som er svakere?
Fortsett. Jeg liker det.
-Hun frykter meg ikke. -Er det slik saksere styres?
-Jeg forstår deg ikke. -Blir saksere kuet av frykt?
-Blir ikke alle det? -Var det sånn Alfred styrte?
Nei! Alfred var elsket. Folk ærer ham.
Hva med lord Aethelred, som du svek til fordel for meg?
-Aethelred var elsket og fryktet. -Ikke av deg. Du drepte ham.
-Derfor flyktet han fra Mercia. -Du tror vel ikke på en fange?
Du lyver verre enn et barn.
Så du drepte en mann du ga ditt ord? Du virket upålitelig.
Jeg tok deg med hit. Du kan stole på meg.
Og hvordan skal jeg styre her? Gjennom frykt eller kjærlighet?
Jeg velger frykten.
Sigtryggr! Nåde!
Sigtryggr!
Rævslikkeren! Det var litt av et fall.
-Hva har han gjort? -Fulgt sin egen plan. Vi må stå sammen.
Han leker med deg. Han er kald, men han vil vise nåde.
Jeg kjenner ham.
Vi tar dette stedet fordi vi ønsker et hjemsted.
Vi vil samarbeide mot et felles gode.
Når vi kjemper, kjemper vi sammen for å skremme sakserne.
Men vi gir ikke etter for sinnet.
Vi står alltid samlet, til forskjell fra forløperne våre.
Mange har prøvd og feilet.
Ubba, Blodhår, Cnut...
Alle sammen ble oppslukt av sinne mens de prøvde å hevde seg selv.
Slik handlet den gamle garden. Det hører ikke lenger hjemme her.
Denne mannen...
...er en ærgjerrig mann.
Det er det ikke noe galt i. Alle bør være ærgjerrige.
Men han gjør kun det som gagner ham selv.
Og den slags ærgjerrighet...er en gift.
En gift som kan spre seg.
Og vi må ikke la giften hans spre seg blant oss.
Så la skjebnen hans bli en advarsel
mot farene ved sinne og ærgjerrighet.
Nei!
Nei, vær så snill!
Tilgi meg, Gud.
Tilgi meg for mine synder.
Vis nåde!
-Hvem er det som gråter for deg? -En hore jeg engang kjente.
Hun betyr ingenting. Glem henne.
At du våger å snakke slik om våre største krigere!
Om de var de største, hvor er de nå?
Hva gjør du?
-Jeg skal gi mat til fangene. -Du var nesten troverdig.
Jeg tror...at du er søsteren hans.
Eardwulf nevnte aldri noen andre som brydde seg om ham.
-Lå ikke du med Aethelred for sølv? -Jeg vet ikke hvem du snakker om.
Kom.
-Hvor skal vi? -Unna Sigtryggr.
Du må ikke lide din brors skjebne.
-Kan vi komme oss inn nå? -Kanskje, om de sender ut flere døde.
Finan? Flytt deg!
Hent Sigtryggr!
Vær fryktløse!
Det gir ingen mening.
Stig av! Skyttere, gjør dere klare!
Vi skal ta tilbake det som er vårt!
-Til murene! -Skyttere!
Vi må stanse dem før alle dør.
La blodet deres flyte!
Trekk tilbake!
Stans! Hold tritt med kongen deres!
Det kommer menn fra alle hjørner av sakserrikene!
Ved daggry i morgen vil dere være omringet!
Overgi dere nå og unngå et blodbad!
Unna vei!
Herre konge!
Sigtryggr kjemper annerledes. Vi trenger en bedre plan.
Overgir dere dere?
Ikke gjør noe.
Murene holder. Dåren har bygd dem sterke.
Hør på meg. Ikke gjør dette!
-Til angrep! -Nei!
Tekst: Mats Gullikstad