EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Jeg er Uhtred, søn af Uhtred.
Eardwulf har ført danerne til deres største fangst.
Efter Tettenhall mener Edward ikke, at danerne er nogen trussel.
Han har ført sin hær til Aegelesburg. Winchester står forsvarsløs.
Men Sigtryggr gennemskuer hans hjertes mørke.
Lad denne mands skæbne tjene som en advarsel.
Haesten har fanget mig, og jeg har mistet dem, jeg beskyttede.
Selv min datter, Stiorra.
Nu bliver kongens sønner holdt fanget.
-Lad dem ikke dræbe os. -Begge mine arvinger!
I Edwards fravær har danerne strammet deres greb om Winchester.
Lady Aelswith!
Saml fyrden! Saml den mercianske garde!
Kongen forhaster sig med at genindtage byen
og lytter ikke til fornuft.
Gør det ikke!
-Angrib! -Nej!
Skæbnen betyder alt.
KONGERIGET WESSEX
30 DAGE UNDER BELEJRING
Er han blevet gal?
-Han vil ikke lytte. -Fortæl ham, at han handler tåbeligt.
Jeg har forsøgt. Han er ikke sig selv.
Vær venlig mod ham, Uhtred. Han er blot en dreng, der lider.
-Har I til hensigt at starte en brand? -Ja.
Vi lader ilden omringe dem og tvinge dem ud.
-Herre konge, I bør ikke gøre dette. -Valget er truffet.
Byens mure kan ikke gennemtrænges på anden vis.
Vore forsøg på at angribe har været forgæves.
Danerne overgiver sig ikke. Måske kan dette tvinge dem.
Branden vil fange an, og byen vil blive ødelagt.
Wessex' hjerte vil brænde til aske.
Og hedningene vil brænde i helvede. Jeg har besluttet mig.
Hvad kan jeg ellers gøre, Uhtred? Overgive mig?
Skal jeg være kendt som kongen, der mistede sit rige?
I 30 dage har vi forsøgt og fejlet.
Jeg gør dette, og Winchester vil rejse sig stærkere efter sin lidelse.
Vi bør tale med Sigtryggr igen.
Tavsheden kan betyde, at han søger en løsning.
De vil ikke tale med os. Når vi sender mænd, sender de pile.
Vi har bedt dem rejse, og nu er vor tålmodighed opbrugt.
De vil også være trætte. Måske ønsker de at forhandle.
Det er for sent. Enten vinder vi eller de.
-Vore familier er fanget... -Aldhelm, noget nyt?
Lady Aethelflaed har opnået en stor sejr.
Hun har indtaget Eoferwic, og danerne har underkastet sig.
Hun rejser nu mod syd med sin hær.
Hun skal ikke skamme sig over sin broders svaghed.
Lad hende vende hjem til sin hjemegn og finde den renset for danerne.
Fortæl dem, at valget er truffet.
Hvis de ikke overgiver sig, skal Winchester brænde.
BASERET PÅ BERNARD CORNWELLS ROMANSERIE
Giv agt! Stil op i formation!
Stop!
Kong Edward sender følgende besked!
Forlad byen, ellers vil flammerne på hans ordre...
Jeg vidste, hvad han ville sige. De er ved at blive desperate.
"I 755 fratog Cynewulf og vestsakserne Sigebert hans rige
på grund af hans forbrydelser."
"Cynewulf kæmpede ofte i store slag i Wealas."
Det er så kedeligt. Jeg får lyst til at flå øjnene ud.
Du taler som en sand hedning.
-Skal vi spille igen? Hvad står der? -Det har jeg ikke holdt tal på.
-Læs nu. -Jeg er for sulten til at læse.
-Er det vort sidste brød? -Det holder jeg heller ikke tal på.
Har du stadig kornet?
Jeg tager pigen. Vi må dræbe et gidsel.
-Hun vil fange deres opmærksomhed. -De truer med brand.
Og som svar viser vi ingen nåde.
-Så tag ikke hende. Hun er værdiløs. -Ikke for Danebetvingeren.
Sigtryggr, jeg må lokke Uhtred frem for at kæmpe. Dette vil tvinge ham.
-Er det sandt? Vil din fader angribe os? -I så fald dræber han dig.
Giv ikke efter for vreden, Brida. Haesten, bed mændene hente ler og vand.
Tagene skal beskyttes mod ilden.
Og jeg vælger et gidsel. Så får vi at se, hvad de gør.
Skynd jer!
Fart på!
Værsgo.
Der er vand i denne kande.
-Hvad laver du? -Vær ikke bange. Jeg passer på dig.
-Hvor er vandet? -Du har drukket det sidste.
-Forhåbentlig giver de os mere. -Jeg er så...
Sig det ikke igen. Vi ved, du er sulten.
Hun er ikke vant til ubehag.
Ubehag? Det er intet mod, hvad vi oplevede i sumplandet.
-Vær taknemlig for, at her ikke er fluer. -Jeg er taknemlig for, at ingen skriger.
Jeg frygter, at det skyldes, at alle er døde.
Vi holdes i live, så de kan udstille vor død.
Hvis de vil tage mig, kaster jeg mig på deres knive.
Jeg kan lære Dem at gøre det med et stykke klæde.
Jeg har lært ting, som De ikke kender til.
Der er en plante, som blomstrer i gården.
Når de lilla blomster opløses i vand, er de uden smag og effektive.
Især på børn.
Hvorfor skulle en sådan plante vokse i gården?
For det tilfældes skyld, at noget som dette skulle hænde.
Giv mig kongens arving. Kom her, dreng.
Barnet er kongens førstefødte. Han blæser på min søn. Tag ham.
Din tåbe.
Han antager, at du lyver. Så tager han Aelfweard alligevel.
Lyver du?
Det ved jeg ikke.
Hvilket af børnene står ham mest kært?
Jeg er den ældste. Det bør være mig.
Jeg tager dem begge to.
Giv ikke signalet. I må kunne se, at denne plan fører til en massakre.
Hver time, vi venter, er en hån mod min fader.
-Tænk på gidslerne. -Vi har mistet dem.
De var fortabte, da danerne kom til Wessex.
Forstår De det ikke? Dette er min straf.
Jeg svigtede Mercias børn, og dette er Guds hævn.
Sådan ville Gud ikke gøre.
Vi behøver ikke at brænde Winchester. Jeg lover at finde en anden løsning.
Og De holder jo altid Deres ord.
Jeg trænger ind og finder Sigtryggr.
Hvordan? Vi byggede murene til aldrig at blive gennembrudt.
-De har holdt bedre stand end nogen af os. -Fader!
Uhtred?
-Hvad laver du her? -Hvor er hun?
-Hvor er Stiorra? -Hun er derinde, men vi redder hende.
Kong Edward af Wessex!
Jeg har vist mig! Gør det samme!
Kom frem til porten! Mød mig ansigt til ansigt!
Jeg tager ikke imod ordrer fra en dane.
-Lad os tale sammen! Ansigt til ansigt! -Det er et spil, jeg ikke vil deltage i.
Sig, at han skal overgive sig, eller jeg brænder dem alle.
Hent drengene.
Herre konge!
Sænk jeres våben!
Kom! Tal med os ved porten!
Kom nu! Jeres sønner vil se deres fader!
Herre, gå ikke frem til porten.
Giv mig mine børn, eller jeg finder dine og tager deres øjne.
Jeg har ingen børn.
Ej heller nogen hustru. Derfor er jeg stærkere end jer.
Giv mig mine børn!
Jeg beordrer det.
Jeg giver jer en af jeres sønner, hvis I trækker jer.
Og I kan vælge hvem.
Sig noget.
Hvad skal jeg gøre?
Bed om jeres ætling.
Hvis jeg vælger et barn, hvad sker der så med...
Ja, det er et svært valg.
Men det indgår nok i deres plan for at se, om I ønsker at forhandle.
Jeg har set blikket i hans øjne, og han giver sig ikke.
Hvad siger De?
Hvis vi udstiller vor svaghed nu, vil han handle i grusomhed.
Det er klogest at tie.
Kan vi betale ham?
Hvis han ville have sølv, havde han taget det...
Han vil knuse os og knække vor ånd.
Jeg kan ikke gøre dette. Jeg kan ikke...
Hvad ville du gøre?
Omtrent det samme som ham.
Det ville knuse mig. Det samme ville enhver mand.
Det er ikke ret at skulle vælge mellem sine børn.
Du skulle vælge Stiorra.
Jeg kunne forsvare mig, hvis det skete for os.
Det sker ikke for os.
Og det skal ikke ske for kongen.
-Vil du gøre noget dumt? -Vil du stoppe mig?
I bør være pragmatisk. Vælg den søn, hvis ægthed ikke kan betvivles.
Jeg kan ikke fordømme en søn frem for den anden.
-Der må være noget andet, han vil have. -Han vil se mig død.
Så meget ved jeg fra Haesten.
Han bytter ikke Dem for mine sønner. Så meget er De mig ikke værd.
Det er sandt. Men jeg har værdi for danerne.
At dræbe den såkaldte Danebetvinger ville give dem et stort omdømme.
Og Brida ønsker hævn for sin trældom i Wealas.
Lad mig tilbyde mig selv. Det er værd at forsøge.
Så vil Wessex igen stå i gæld til Dem.
Og vender De ikke tilbage,
lover jeg, at man vil tale om Deres heltemod til evig tid.
Uhtred vil ikke blive glemt.
Det er en modig plan.
-Hvilken plan? -Han har ingen plan.
Sådan ser han ud, når han bare finder på noget.
-Du vil vel ikke angribe dem alene? -Hvad tror du så, han er ude på?
Du forsøger vel at købe os tid.
Hvis danerne tøver, til lady Aethelflaed kommer,
kan hun overtale Edward til at holde stand.
Vi kan indtage byen, når de er blevet trætte.
-Det er ikke min plan. -Det sagde jeg jo.
Hvorfor ellers tilbyde at gøre noget så farligt?
Jeg tror, jeg kan afslutte dette.
Sigtryggr!
Kom frem!
Men jeg dræbte ham jo...
-Hvad? -Vi... Vi forsøgte at dræbe ham.
Og dog står han her.
Genopstået fra de døde som deres opsømmede gud.
Og ikke for første gang, hører jeg.
Hans datter har fortalt mig om ham.
Vi trækker os ikke, Sigtryggr! I stedet har vi dette tilbud:
Send begge børn ud, og jeg går ind i Winchester. Alene.
-Hvorfor skulle jeg bytte guld for sølv? -Så får du saksernes største kriger.
Og du ved, at jeg på et tidspunkt vil dræbe dig,
som jeg har dræbt dine venner og brødre.
-Lyver han? -Nej.
Hans datter talte sandt.
Vi kan ikke erobre dette sted, så længe han lever.
Edward kan lave nye arvinger. Han kan ikke lave en ny Uhtred.
Så bør vi nok flå ham i småstykker.
Foretag byttehandlen.
Hvor lang tid giver vi ham?
Så længe han har brug for.
Vi ved besked, når tiden er inde.
Din konge kunne ikke vælge mellem sine sønner.
Så derfor...
Vagter, før fangen ind!
...har han givet os deres største kriger i stedet.
Før ham til mig.
Jeg vidste intet om barnet.
Det gjorde Cnut heller ikke.
Det vil blive hævnet, når du lider, som jeg har lidt.
Bind ham til krucifikset på markedspladsen!
Lad ham dø som den kristne, han forsøger at være.
Senere, Brida.
-Før ham til hallen. -Hvad?
Sigtryggr, vi var enige.
Du får ham, når jeg er færdig med ham. Jeg sværger ved min ære.
Hans sværd.
Før fangerne tilbage, og giv dem mad. De skal være i live.
For nu.
Synes du om den? Så har jeg brug for din hjælp.
Jeg vil ikke have hans sværd, men ham!
-Du får din hævn, Brida. -Sigtryggr!
Hvad betyder dette? Hvorfor denne pludselige venlighed?
Sigtryggr leger med os. Jeg ved ikke, om det betyder en benådning.
Børnene er i sikkerhed. Det må være nok for nu.
Lad os bryde brød og være taknemlige.
Drik nok vand. Giv mig derefter kanden. Så drikker du ikke mere.
Hvorfor det?
Hvis kongen ikke kan vælge mellem sine sønner,
må vi sikre os, at Aethelstan ikke har en magtfuld ven.
-Du er hurtig. -Jeg tror ikke, at du prøver.
Hvorfor ikke, når du har dræbt så mange fra vor slægt?
Det spørgsmål kan kun du besvare.
Måske er dit rygte overdrevet.
Jeg har læst hans krønike.
Du er ikke nævnt.
Alfred ønskede at skjule, hvor meget han skyldte en hedning.
Hvis du ikke tror på deres gud, hvorfor har du så valgt dem?
-De er mit folk. -Og ser de dig sådan?
Mange hedninge lever i fred her. Kun kongerne kan ikke enes.
Interessant. Din datter sagde det samme.
-Hvor er hun? -Hun er her. Hun er blevet behandlet vel.
Jeg ser danen i hende.
Hun er ikke blevet vanæret. Det sværger jeg.
Din datter er en meget intelligent, ung kvinde.
Det har hun åbenbart arvet efter sin moder.
Vi har talt en del sammen. Hun har fortalt mig meget om dig.
Hvordan du kæmpede for freden i Mercia, og hvordan du opgav kvinden, du elskede.
Men den bedste historie var den, hvor du mistede dit hjem ved Bebbanburg.
-Hvorfor er den interessant? -Jeg har også mistet et hjem.
Jeg tænker på, om vi har noget til fælles.
Ønsker du at indgå en aftale? Er det derfor, du ikke har dræbt mig?
Hvorfor ikke tale med kongen?
Kongen er ikke en beslutsom mand, og sådanne mænd kan ikke forhandle.
Men du opgav din elskede for at bevare et rige.
Så jeg antager, at du kan træffe svære valg.
-Men jeg har intet at tilbyde. -Du har indflydelse på dem, der har det.
Og de følger dig.
-Hvad er det, du ønsker? -Fred.
-Eller fred og jord. -Vil du finde fred ved at starte en krig?
Hvor er slaget? Hvor er krigen?
Jeg vidste, du ønskede at forhandle. Kongen troede ikke på det.
Hvem fortalte dig, at jeg ønskede at indgå en aftale?
Det gjorde du selv. Da du valgte at trænge ind i byen.
Tilbuddet var blevet givet.
Vi skulle bare have Edward til at deltage i et møde og tale om vilkårene.
Haesten. Udspionerer du dem?
Jeg udspionerer alle.
Hvad gør han med ham?
-Jeg er bange for at sige det. -Hvad foregår der derinde?
Du skal vide, at Sigtryggr ønsker en våbenhvile.
Det er godt, Brida. Det betyder mere land og mere sølv.
-Det betyder forræderi. -Du er en tåbe.
Dette kan snart være slut.
Kujoner. I er alle løgnere og kujoner.
Drag mod nord. Det kræver godt vejr at komme igennem der.
Du kan tage til Eoferwic.
Jeg tror ikke, det vil fungere.
Mist ikke troen. Han har overlevet.
Jeg beder jer. Giv ham mere tid.
Angrib ikke, mens han er derinde.
Dette betyder ikke enden.
Vi har fulgt Uhtred i mange år. Han har aldrig fejlet.
Det skyldes, at han blev fulgt af gode mænd.
Men selv han kan ikke besejre en hær alene. Det var uklogt.
Det gør ondt at sige, men jeres herre har tabt et slag, han aldrig kunne vinde.
Håbet er ude for ham.
Herre konge, vor spejder har godt nyt.
Fruen af Mercia er her. Hun medbringer en hær.
Kongen vil være modig, men hans beslutninger er forhastede.
Jeg tror, at belejringen kan ende uden en massakre.
Jeg har hørt, at drengene er fri.
Den nåde har de vist os. Jeg hører, at danerne mod nord har underkastet sig.
Ja, og hvad der er sket en gang, kan ske to gange.
Hvis du har dine sønner, vil Alfreds blodlinje trives.
Mure og paladser kan genopbygges. Selv gravkamre.
Edward, du er Wessex. Hvad du end vælger, vil Mercia støtte dig.
Han må ikke miste Winchester. Det ville sønderflå vor faders hjerte.
Vi bør ikke sætte det over uskyldiges liv.
-Aethelflaed har ret. -Hvor mange er der derinde?
Mange. Og de har fanger med royalt blod. Min kone og vor moder.
Moder ville ikke se dig kapitulere.
Hun er ved faders side og har forsonet sig med at dø.
Så fortsætter vi. Men ikke, som de forventer.
De har forberedt sig på et ildangreb, så lad os angribe i skjul af røg.
Hvis Gud og vinden står os bi,
vil det kvæle vagterne og lade os trænge ind.
Men skulle vinden vende, bliver vi selv kvalt.
-Giv lord Uhtred mere tid... -Han er allerede død.
Død eller i live, det betyder intet.
Vi må ikke give danerne Winchester på grund af én mand.
Det er sandt. Sæt høsækkene nær porten.
Tilsæt lort og kalk, så stanken vil kvæle dem.
Vi tvinger mændene ned fra fæstningen, trænger ind og dræber dem.
Værsgo.
-Rejser du? -Ja.
De står for porten. Jeg vil ikke være her til slaget.
-Og du kommer med mig. -Nej, det kan jeg ikke.
De bliver nedslagtet.
Kom med mig. Mange kvinder har lært at sætte pris på mig efter et års tid.
Træk jer tilbage!
Derned.
-Slipper vi ud? -Ja.
-Red dig selv fra, hvad der kommer. -Nej!
Du overlever ikke slaget.
Vi har ikke tid til dette. Bliv her, og du dør!
-Min plads er blandt fangerne. -Så dø, din utaknemlige kælling!
Edward har angrebet os. Kom med mig.
Uhtred. Hvis du forråder mig, vil alle lide.
Hurtigt! Tilbage!
Forbliv samlet!
Beskyt hinanden! Stå sammen!
Lad mig tale med kongen.
Gå med ham. Hvis han dræber daner, så slå ham ihjel.
Træk jeres mænd tilbage! Edward, træk jer! Træk jer tilbage!
Edward!
Herre, stol på mig! Jeg talte med ham! Edward, stop dette slag!
-Det er for sent! -Stol på mig!
Sigtryggr vil forhandle! Hvorfor skulle jeg lyve?
Jeg har talt med ham! Han holder inde! Winchester vil brænde ned!
Sigtryggr! Træk dine mænd tilbage!
Stil jer i en skjoldmur! Nu!
Du kan få, hvad du kom efter! Sigtryggr! Træk dine mænd tilbage!
Du får det, som du vil have det!
Skjoldmur!
Træk jer tilbage!
Kære Gud.
-Bliv stående. -Jeg beder dig.
Eadith.
Bliv tilbage!
Finan!
Du klarer dig. Kom så.
Flyt jer!
Tilbage! Gør plads!
-Bliv i formationen! -I hørte ham!
Sigtryggr, ønsker du at tale med os?
Vi forhandler ikke, før vi har set fangerne.
Velkommen.
Uhtred fortæller, at I har været mod nord?
Jeg vil have Eoferwic og den omkringliggende jord.
-Nej, vi har lige generobret Eoferwic. -Derfor vil jeg have det.
Vi har kæmpet mod danerne i årtier.
At give det bort vil koste os en generation.
Så beholder jeg Winchester.
Du kan få East Anglia.
Det er større, og der er adgang til dit hjemland over havet.
-Jeg vil have Eoferwic. -Det kan jeg ikke godtage.
Det er uklart, hvad I ønsker.
Vi bør måske genoverveje det.
Han ville være ved min grænse.
Lad ham ikke adskille os.
Jeg vil lade jer forhandle. Jeg finder min datter.
-Troede du, jeg glemte dig? -Stop. Det er slut.
Det er aldrig slut!
Jeg skånede dit liv!
Du ødelagde mit liv! Du aner ikke, hvordan jeg har lidt!
-Jeg dræber ikke dig eller Cnuts barn. -Han er ikke Cnuts. Han er kun min.
Og han vil være mig mere tro end nogen anden mand.
Jeg vil fremavle et had til alle saksere i ham.
Så fordømmer du dit barn til en blodig død. Det bliver din undergang.
Fortsæt din kamp, og de dræber dig!
Hvis ikke saksernes konger, så Sigtryggr selv.
Det frygter jeg ikke. Jeg har ikke mistet troen på det hinsides.
Gør det. Dræb mig.
Ellers vil jeg blive stærkere.
Der er udgydt blod, og mere skal der flyde.
Jeg hævner mig på alle, der har forrådt mig,
og jeg hviler ikke, før de dør ved min hånd.
Gør det.
Eller jeg bliver din undergang.
Forsvind.
Fød dit barn.
Forsvind, mens du kan.
Jeg ved aldrig, hvor hun er.
Forsigtig, Osferth!
Har I indgået en aftale?
Han får Eoferwic og vil aldrig trænge ind i Wessex, Mercia eller East Anglia.
I bibeholder tre af de fire riger.
Det er ingen ydmygelse.
Sigtryggr ønsker at tage en fange med sig.
Din datter.
Hvilket I nægtede.
For I ved, hvordan det er at skulle købslå om sit barn.
Stiorra er intet barn.
Hun er en ung kvinde.
Så vi nægtede det ikke.
Jeg troede, jeg havde mistet dig.
Jeg vil savne dig.
-Hvorfor? -Når jeg tager af sted.
Jeg har sagt nej.
Men jeg gør det frivilligt.
Med Sigtryggr?
-Du skal være hos mig i Coccham. -Der er intet for mig der.
-Det er vor chance for at forene familien. -Det er ikke, hvad nogen af os ønsker.
Det tror du, men det er ikke sandt. Dine mænd er din familie.
Jeg vil have mine børn hos mig.
Måske i Bebbanburg. Men du skal ikke være herre i Coccham,
ligesom jeg ikke skal leve et småt liv der.
Vi er vandrere. Vi følger gudernes vilje, og guderne sender mig til Daneland.
Lad mig tage af sted. For alle saksernes skyld.
-Jeg har ofret nok for dem. -Men jeg har intet ofret.
Jeg beder dig. Jeg vil leve blandt min moders folk.
Jeg vil finde den del af mig selv, der døde, da hun blev mig frataget.
Desuden...
...så er Sigtryggr mild.
Han er en mand af ære.
Jeg skal passe på dig. For længe har du intet fået af mig.
Jeg har fået alt af dig.
Dit blod er i mig, og det har gjort mig rastløs.
Giv mig denne chance for at leve som dig.
Jeg vil følge en vej uden vished om, hvor den ender.
Giv slip på mig.
Hvad syntes du om dit første slag?
Det bliver også mit sidste.
Fremover bliver jeg i teltet.
Du udviste en krigers sjæl.
Måske har det genskabt min families ære.
Kunne de, der havde mig kær, blot se det.
Hvil dig nu. Det er overstået.
Moder!
Moder?
Moder!
Min moder er blevet syg. Jeg frygter, at danerne har taget nok et liv.
Hun er stærk.
-Min moder kan ikke tage sig af ham. -Hvordan skulle jeg kunne det?
Jeg beder Dem.
Jeg ved, De ikke sværger mig troskab, men barnet fortjener bedre end et kloster.
Han er modig og har et godt hjerte, men han får brug for vejledning.
Beskyt ham, og før ham i sikkerhed.
Én ætling er nok for Winchester.
Med ham i paladset ville det ende med et fjendskab af samme art som Aethelwolds.
Det er bare politik.
Hvad skulle jeg gøre med ham?
Lær ham at blive en kriger. Og alt, du ved om danerne.
Lær ham om Northumbria.
I har netop svoret ikke at kæmpe om Northumbria.
Man kan også indtage riger uden at kæmpe for dem.
Det har Sigtryggr vist os.
Northumbria er det sidste rige.
Uden det under samme konge og under Kristus,
bliver der intet England.
Det er hårdt for en fader at se sin datter rejse.
Men du havde ret. Sigtryggr er anderledes.
Måske var jeg slet ikke så dum.
Eller også blev du ført af nogen.
Guderne ynder at se mig kæmpe.
Det underholder dem.
Jeg vender tilbage til min kirke.
Jeg har fået alt for egenrådige børn.
Hvad kan jeg sige? Mit blod kommer fra en stædig rad.
Under kong Edward skabtes der fred mellem saksere og daner.
Og skønt det ikke var første gang, føltes våbenhvilen varig.
Men for hvilken pris?
Ærgerrigheden har sin gang i saksernes paladser.
Med tiden må kongen udvælge sin arving, og blodets bånd vil blive prøvet.
Brødre kan blive flået fra hinanden. Men en trone kan ikke forblive tom.
Nu er jeg alene og har blot mit sværd.
Jeg magtede ikke at generobre min fødselsret.
Jeg har opgivet kvinden, jeg elsker.
Min familie er spredt og vil måske aldrig genforenes.
De er udstrøet vidt over de saksiske riger.
Idet en ny fejde fødes, vil hævngerrigheden kun vokse.
Jeg har svoret at beskytte et uægte barn...
...hvis lod i livet er sammenflettet med landets skæbne.
Og skønt jeg har nægtet at tage mod hjælp fra de saksiske konger,
kan det være et spørgsmål om tid,
før skæbnen fører mig tilbage til deres rænker.
Skæbnen betyder alt!
Tekster af: Torben Grønbæk Jensen