EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Jeg er Uhtred, sønn av Uhtred.
Kong Edward av Wessex har bedt meg oppdra hans uekte sønn, Aethelstan.
Beskytt ham og hold ham trygg.
Gjør kriger av ham, og lær ham om danene.
For Aethelstans fiender vil felle ham.
Edwards svigerfar, Aethelhelm, vil sikre sin egen arverekke.
Han vil ha barnebarnet Aelfweard på tronen.
Kan ikke kongen velge mellom sønnene,
må vi kanskje sørge for at dronningen ikke overlever.
Mor!
I årevis har mine menn og jeg beskyttet Mercia.
Vi har tjent ladyen av Mercia.
Aethelflaed har sverget kyskhet for å herske alene,
selv om vi elsker hverandre.
Vi betaler en stor pris. Jeg vil savne deg, Uhtred Ragnarsson.
Hun finner trøst i sitt elskede barn, Aelfwynn.
Min datter, Stiorra, har knyttet seg til danen Sigtryggr.
Vi ønsker et hjemsted. Men vi gir ikke etter for sinnet.
I mange år har det hersket fred mellom saksere og daner.
Og Brida? Hun ble taus da hun flyktet fra Winchester…
Kjære…
…og fødte Cnuts barn.
Men jeg frykter at sinnet gnager i henne.
Blod er spilt, og mer skal flyte. Jeg skal hevne meg på svikerne.
Jeg gir meg ikke før de lider.
Skjebnen bestemmer.
Det har gått flere år, og vi har ikke hørt noe.
ISLAND
Ikke et knyst.
Kun rykter om at hun var død. At hun var blitt gjenfødt.
Jeg håpet at hun hadde fått fred.
De fleste glemte henne. Ikke jeg.
Og jeg visste at hun en gang ville vende tilbake.
Oppgjørets time nærmer seg. Gudene taler.
De vil hjelpe seeren med å velge.
Seeren har valgt.
Dette offeret skal bringe oss lykke.
Vis at tida er inne for reisen vår.
Til sjøs. Til sjøs!
Vi drar i krig.
Kjære venner og krigere: Nå er det på tide å redde folket vårt!
Til krig!
BASERT PÅ CORNWELLS BØKER
GRENSEN MELLOM MERCIA OG NORTHUMBRIA
-Lord, ser du noe? -Nei. Men noe har endret seg.
-Lufta er råtten. -Jeg har spist kål.
Det er noe galt. Jeg liker det ikke.
Lord!
-Han kan ikke betale. -Sjørøvere ranet meg.
La meg gjette: Rognvaldr har stjålet sølvet.
For å handle må han betale Mercia.
-Du må likevel betale! -I mynt, ikke grøde.
Og ingen luremynter fra Cornwallum.
-Du er jernhard. -Soldatene trenger mat til vinteren.
Derfor bør vi feire mens vi kan.
Det er blodmånefestivalen. Jeg må ha øl.
-Og du må ligge med hun høye fra Frisia. -Hun er for høy.
Dette er grenseland. Ikke vær kresen.
Aethelstan!
Du har forlatt plassen din.
-Hans første jakt, lord. -Den bringer lykke.
-Er du klar til å drepe et dyr? -Det vet du at jeg er.
Aethelstan er klar, sier han. Hva mener dere?
Ja?
-For blodmånen! -Blodmånen!
-Pass deg. Dyret vil kjempe. -Eller bestige deg.
-Nå dreper vi svinet! -Drep villdyret!
Blodmåne, blodmåne, blodmåne!
-La ham gå. Han er blitt mann. -Det vil jeg gjerne se.
Lord, jeg trenger litt hjelp.
Jeg skal kverke deg! Kom hit!
-Igjen? -Di merr!
-Hei, ta det med ro! -Han er min!
-Gi dere. -Skitne skjøge!
-Hvorfor krangler de om deg? -Jeg aner ikke, lord.
-Finan! Pell deg hit. -Fordi de beste karene er opptatt.
Vær rolige. Vi skal vokte grensen, ikke straffe fulle kvinner.
Straff meg når du vil.
-Jeg skal på jakt med karene. -Av sted med deg.
-Kom da, grisen! -Der er den!
-Kom da, grisen! -Aethelstan, din gærning.
Grisen!
Aethelstan!
Hvem er dere?
Ta livet av ham. Kom igjen.
-Uhtred! -Hørte du det?
-Uhtred! -Aethelstan!
-Bastard? -Aethelstan!
Uhtred!
Bastard, hvor er du?
Hvor mange menn?
-Tre stykker. Én unnslapp. -Ingen spor her borte.
-Hvem var de? -Fremmede.
-Er du skadd? -Nei.
-Drepte du tre menn alene? -Ja.
Hva var det jeg sa? Jeg sa jo det.
La meg kjempe mot sjørøverne.
Nei. Du er ikke klar. Ta ham med til ølstuen og feire ham.
Der skremte du oss, gutt. Bare en skramme. Kom.
-Vi spiser i Rumcofa. -Du er ikke klar.
Han er fortsatt kysk.
KONGERIKET NORTHUMBRIA
Han vil frelse oss alle. Les denne boken.
UNDER DANELAGEN
Vi vil alle gå under. Det er bare én Gud.
Du, lady! Frels dine hedenske forfedre.
La Jorvik bli kristen igjen. Navnet Eoferwic må gjenreises.
Daner, hør på meg! Det er kun én Gud.
Hvor lenge kan de holde på? Hver dag er det samme preken.
Kong Edward betaler godt.
Kongen stjeler folket ditt. Be dem om å dra herfra.
Og avsløre at det plager oss? Nytteløst.
Jeg lar meg ikke terge av en mann som ber om penger.
De ber ikke bare om penger, men støter gudene våre.
-Gudene våre tåler det. -Han tar gradvis over riket ditt.
-Det skal være fredstid. -Ja, og vi avler dobbelt så fort som dem.
Vi utvider byen, bygger et stødig rike og overser gamle menn.
-Kan vi ikke i det minste få dem straffet? -Kanskje. Når de har samlet nok sølv.
De gjemmer det i kloakken.
-Du godtar for mye. -Og du for lite, min dronning.
Ikke alle daner vil bevare freden.
Kjemp mot meg! Har Jesus skåret av kuken din?
-Kjemp! -Min bror Rognvaldr?
Stått opp fra de døde atter en gang.
Kong Sigtryggr! Vis deg!
Den store røveren. Hvem har du terget på deg nå?
Ingen.
Jeg er blitt en helt ny mann. En fredens mann.
-Vi hørte at du druknet i Skottland. -Det var i fjor.
Jeg hører at du trenger et spark bak.
Slipper du kristne inn i riket ditt?
-De er harmløse. -Får jeg komme inn?
Jeg advarer tjenestepikene.
Kom inn.
Jesus elsker dere!
Wolland! Har du savnet meg?
-Vi får ham i seng. -Ikke fyr opp, så drar han snart.
-Før ham inn. -Hvorfor er han tilbake?
Hella, om han prøver seg, kapper jeg av hendene hans.
Takk, lady. Du er god mot oss.
Det blir portforbud til ladyen av Mercia har dratt.
-Det er jo blodmåned. -Folk får pule i dagslys.
Hvorfor så forsiktig? De var kun sjørøvere.
-De hadde tatt hvem som helst. -Men valgte kongens eldste sønn.
Hvem vet det? Her er han mer et asen enn arving.
Kanskje de kun ville ha penger, kanskje ikke.
-Jeg har merket en endring i lufta. -Det er et dårlig tegn.
Aethelflaed har med seg en fader Benedict.
Losjer dem ved maisåkeren og gjem sterkølet.
-Men det er festival. -Hun syns at byen er en skam for Mercia.
Uhtred? Et ukjent skip nærmer seg.
-Soldatene står klare. -Hvorfor angripe før ladyen kommer?
Stå klare ved elvebredden.
Kom igjen.
-Det er Rognvaldr på drapstokt. -Slutt. Du skremmer dem.
-Rognvaldr er ingenting. -Han er en feiging.
Vi har kjempet mot mange daner.
Tar jeg feil, eller er det Eadith?
Vi er handelsfolk og betaler gjerne tollen.
Hindr! Pass på søsteren din. Ikke la hønene stikke av.
-Du husker vel Osferth? -Ja.
-Og det er Aethelstan. -Er det sant?
-Du var et alvorlig barn. -Han banket det ut av meg.
Cynlaef. De to pønsker alltid på noe.
Kom og plag onkel Finan.
-Sidgeflaed, Sihtrics kone. -Kall meg Sig.
Og alle smårollingene de har befolket byen med.
-Og det er Ingrith. -Finans kone.
-Eadith. -Jeg har hørt om deg.
-Hva bringer deg til Rumcofa? -Jeg har lært om legekunst i Frankia.
-Og det er visst mye sykdom her. -Skyld på Osferth.
-Ingen ektemann? -Nei, alt gods er mitt.
Du bør passe deg. Vi har forbløffet leger herfra til Frisia.
Det vet jeg.
Eadith, hvordan var de før vi siviliserte dem?
Ikke så annerledes. Bortsett fra ham. Liker kongen at sønnen omgås soldater?
-Vi snakker ikke om det. -Ingen skam å være bastard.
Ja, mye er forandret.
-Nei. Uhtred er seg selv lik. -Hva?
Og ugift.
Vis dem hvor de skal sove. Og unngå å slåss med unge munker.
-De vil ikke utfordre ryktet mitt. -Jeg har ikke trent deg til fyllebråk.
Jeg vet at du vil beskytte meg, men jeg er ikke lenger et barn.
Jeg har avgitt et løfte til din far. Kun han kan avløse meg. Gå nå.
En hyggelig overraskelse… Eadith.
-Hvorfor kommer dere før Aethelflaed? -Eadith er en venn.
Folk kan forandre seg. Angrepet på Aethelstan var ikke tilfeldig.
-Vil noen bli kvitt ham? -Eller skremme meg.
-Er du skremt? -Jeg forventer verre.
Lord, du grubler. Kona tror at det er årstidsskiftet.
Vi har speidere på hver post herfra til Thelwall.
Hei, ligg med hun høye dama.
Har han sagt hva han vil?
Ikke ennå. Han skryter av at han unnslapp sjøen.
-Han sier at gudene reddet ham. -Han er en skrønemaker.
-Han betaler sjøfolk for å spille redde. -Heller en løgner enn morder.
-Du er for mild. Send ham vekk. -Og bryte gjestfriheten min?
Våkne! Du er i Valhall.
Wolland, få ham i seng.
Leggetid.
-Stans. Vi vil ikke se ræva di. -Du har ei kald kvinne.
Vi burde spise og snakke alene, som slekt.
Jeg har lært mye siden sist.
Jeg har endret meg. Ting har skjedd meg.
Gudene valgte å redde meg.
Vi spiser aldri alene.
Vi to skal spise.
Når du er edru, skal vi spise.
-Hvorfor lar du ham splitte oss? -Stiorra…
Det han gjennomled da jeg etterlot ham i Irland…
…hadde knekt deg òg. Gudene har ikke stått på hans side.
Du må ikke gjøre det.
Han er broren min. Det ærer jeg, til tross for manglene hans.
Klandre de kristne, som preker om tilgivelse.
-Venter du på ei høy kvinne? -Ja.
-Hun ville bytte rom. Senga er for kort. -Det forklarer saken.
Gud bevare kongenes sjeler.
Alfred den vise og Aethelred av Mercia.
Velsigne min datter, Aelfwynn av Mercia. Måtte hun lære å motstå fristelse.
Jeg ber for min bror, kongen av Wessex.
Veiled ham og hør min bønn for min mor, Aelswith, Alfreds kone.
-Hvorfor det? Feiler det meg noe? -Nei, det er ikke det.
-Er den hvit? -Nei, mor. Den er som vanlig.
Vinden vil gjøre meg syk. Rumcofa er sykdomsbefengt.
-Skal vi dra tilbake til Aegelesburg? -Lorden vil ha oss her under festivalen.
Hvem da? Lord Uhtred?
Krangle ikke. Det er bortkastet tid.
-Feiler det deg noe? -Det er bare ridningen.
Lord Aldhelm og fader Benedict. Er dere klare til å frelse denne avkroken?
Vi følger deg, lady.
-Skal de til Rumcofa? -Blodmåneden er populær her.
Derfor vil ladyen gjøre dem mer kristne.
Det er snart mortensmesse òg. Kanskje vi kan opplyse dem.
I Roma ble det sagt at stammene i nord var motvillige.
Er det sannhet i det ryktet?
Ladyen liker både deg og Rumcofa. Hun hadde ikke sendt deg forgjeves.
Uhtred!
Lady Aethelflaed er her.
Er det kusina di?
-Ja. Hjelp lady Aelfwynn av hesten. -Gjerne.
Lady, jeg er Cynlaef.
Beklager at jeg ikke kom forrige gang.
Du forhandlet med skottene. Det var viktig.
Ja, det var det. Men det var synd at det ikke passet.
Det har ikke skjedd mye på to somre. Soldatene og byen trives.
Noe plyndring, mye handel.
-Og du ser godt ut. -Det er den friske luften.
-Det burde jeg prøve. Rådet prater mye. -Du er fortsatt vakker.
Der er gaven vår.
-Rumcofa trenger ingen prest. -Nei, men fader Benedict må flyttes.
-Lå han med noen? -Nei, slett ikke. Han er en flink lærd.
Han spiller. Han spilte bort almissene i Roma.
-Og i Canterbury, og med oss. -Mens her gjør han ingen skade.
Her er kapellet.
Aethelflaed, se så flott han er blitt. Likner han ikke på faren sin?
-Guds lys skinner gjennom deg. -Og du er visst litt av en kriger.
-Ble du virkelig angrepet? -Av røvere, ja. Jeg skal kjempe mot dem.
Slett ikke.
Lady Aelswith, hvordan er formen?
Jeg klarer meg. Men jeg vil ikke menge meg med folket.
Jeg vil nødig smitte dem med noe.
Aelfwynn!
Lady Aelswith er varsom med helsen.
-Lady Aelfwynn. -Lord Uhtred.
-Er grensen sikker? -Ja. Aethelstan møtte kun røvere.
Vi er bekymret for en sjørøver ved navn Rognvaldr.
Rognvaldr er en skrytepave. Spør broren, Sigtryggr.
-Vi spør ikke Sigtryggr om daner. -Vi har fortsatt en allianse.
Vi vet at dere er familie, men Mercia stoler ikke på ham.
-Denne Rognvaldr plyndrer i nord. -Sigtryggr vil hindre ham i å drepe.
Si det til enkene. Vi mistet tretti ved Cumbraland.
De ble ikke drept for sølv, men for å hevne gudene.
Vi må være på vakt mot danen. Mange daner lever fredelig i Rumcofa.
-De utgjør ingen fare her. -Men det gjør han.
Vi vet mer enn deg. Folk snakker om lemlestinger.
Røvere med hvit ansiktsmaling.
Det er neppe Rognvaldr. Det kan være falske rykter.
Hvem da?
KONGERIKET WESSEX
-Vi har ikke fått sørgebud fra Rumcofa. -Det gikk ikke etter planen.
-Lever Aethelstan? -Han var hard.
Prøvde du engang?
Jeg mistet to gode menn. Klandre ikke meg.
Klandre Uhtred av Bebbanburg. For mer sølv kan jeg prøve igjen.
Gutten kan visst egges til kamp i ølstua.
Nei, det er for tidlig. Jeg tilkaller deg når jeg er klar.
I mellomtida: Finn ut hva folket sier om barnebarnet mitt, Aelfweard.
-Ingen snakker om ham, lord. -Så snakk om ham. For å beskytte ham.
Jeg vet at når to gutter deler én arv, går det ikke bra med begge.
-Hvem er de neste? -Utsendingene fra Lotharingia.
Å.
Jeg kan si at du måtte møte en synsk fra Lewes.
-Hun så St. Cuthbert i kålåkeren. -Da blir det utsendingene.
-Hun ser ut som en fiskeselger. -Herre konge.
Dronningen leker giftekniv.
Hun ønsker at søstrene finner ektemenn du er stolt av.
Vil du presentere Aelfweard som arving?
-Hvorfor det? -Barnebarnet mitt vokser opp.
Det vil vise utlandet at kongedømmet er beredt.
Å snakke om etterfølgere vil skremme folk. Nei, jeg er fortsatt ung selv.
Aelfweard, presenter lord Aethelhelm på mine vegne.
Si at han er en respektert mann i familien.
Ja, far. De vil nok like historiene dine.
Jeg bør vel råde henne til å finne en passende make.
Ja visst. Det fins ikke verre enn å få en make man avskyr.
Velkommen.
Vær så god.
Gutten min.
Foreslo du å presentere Aelfweard som arving?
Ja. Han nektet.
Og den andre delen av planen vår har blitt vanskelig.
-Aethelstan forsvarte seg. -Så klart.
-De har trent ham til å ta oss. -Ro deg ned.
Hele Wessex ønsker Aelfweard som arving.
Det påvirker saken om det blir strid.
Kongen ser stadig mer til andre kvinner.
-Jeg skal fjerne henne. -Som lady Aelswith?
Lady Aelswiths…sterke karakter er en velsignelse for oss alle.
Min bestefar, Lord Aethelhelm.
Du er i form.
Ja, og beklager om jeg brøt betingelsene for oppholdet mitt.
-Jeg har sluttet å drikke, men iblant… -Hva vil du?
-Stiorra. -Han vil alltid ha noe.
-Si hva du vil ha, og forlat oss. -Visst. Hun vet alt.
Jeg ønsker en trygg havn til mine menn. De er blitt anklaget for plyndring.
-De skal få bevise sin uskyld i Danelagen. -Jeg har sagt ja.
Jeg får Wolland til å hente dem, så det ikke blir bråk.
Skal bli, lord.
Sakserne trenger seg alltid på.
Dette viser at grensene må æres, og at vi har rett til å styre.
Minn de kristne på at du hører til her.
Og at vi skal herske her i mange år framover.
Lady, en dans?
Hva er det?
-Du skulle ha blitt i Aegelesburg. -Og gått glipp av festivalen?
Du kom ikke av den grunn.
-Hvorfor har du kommet hit? -Ifølge noen kom jeg for å treffe deg.
Det tror jeg dessverre ikke.
-Er det en trussel? -Bare det vanlige.
-Er du sikker? -Ja. Og du beskytter oss godt her.
-Du har speidere ved breddene. -Vi hadde ikke holdt en trussel skjult.
-Han skal vel ikke be? -Jeg ba om noen ord.
Og i denne stund ble Rumcofa frelst av Gud!
Hedningene trenger nok sterkere skyts.
…jomfru Maria for disse grisene og hønene.
Guder!
Den må han gi tilbake.
Vi ber for fruktbarhet, solas oppgang, månens vekst…
Hvorfor valgte han Loding-bønnen? Denne trekken blir vår død.
Bare smil og hold ut.
Forsvar alle deler av meg. Skalle, hode, hår og øyne.
Munn, tunge, tenner og løstenner.
Hals, bryst, side og toppen av mitt behårede hode.
Vær frelsens hjelm på hodet!
Panne, øyne, nesebor.
Tarmer.
Midje. Vær så snill.
Lemmer og innvoller.
Trekk de usynlige nagler ut av meg.
Øyne, hjerne…
…nese, ansikt, tenner, hake, skjegg, øyebryn,
ører og kinn.
-Trekk unna! -Hvem er han?
Hvem er det? Barn, trekk unna.
Far…
Var det Rognvaldr?
Brida.
Finn henne!
Slå alarm. Hjelp!
Sønnen min.
Herre Jesus Kristus var i en rik manns hus. En fallen kvinne…
Hvorfor lar du dem bli omvendt?
Hvorfor ikke la Danelagen være for daner? Skyldes det kona di?
-Når ble du så opptatt av gudene? -Mye har skjedd dette året.
Jeg var døden nær atter en gang.
-Det er jeg lei for. -Men denne gangen ble jeg gjenfødt.
Gudene sendte redningsmenn. De dro til et ildrike.
Og der lærte jeg å være trofast mot dem og folket mitt.
Men du blåser i troskap.
Han velsigner deg og Jesus.
Send misjonærene til Wessex i morgen.
Men jeg preker her hver kveld. Jeg har alltid fått lov.
Sterkeste bue, spisseste spyd
Han som styrer himmel og jord
Når Jesu stav møter Odins spyd
Han som styrer himmel og jord
-Du er for åpen for fiender. -Nei, det er jeg ikke.
Fred er vanskeligere enn krig.
-Syns du synd på meg? -Du lider uten min veiledning.
Det er Wolland. Vis meg mennene dine, så kan vi løse det.
Sterkeste bue, spisseste spyd
Han som styrer himmel og jord
Lord!
Sigtryggr!
Åpne portene.
Er det mennene dine?
Ikke mine. Hennes. Alle er rene daner.
-Vær ikke redd. Hun vil redde oss. -Hvor er mennene mine?
-Hvor er de?! -I Valhall!
Alle kristne daner i Jorvik:
Vi skal gi dere tilbake til gudene.
Kjemp ikke, lady. Gjem deg.
Hvor er hun? Finn Stiorra, Uhtreds datter.
Brida! Vi er klare!
Brida!
Tekst: Mats Gullikstad