A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Uhtred vagyok, Uhtred fia.
A lánya sokkoló halála után…
- Elkaplak! - Ne!
…Brida megverve menekült el Eoferwicből.
Visszavonulás!
Aethelstan szeretné megismerni a vér szerinti apját, Wessex királyát,
de Edward figyelmét az új szerelme, Eadgifu úrnő köti le.
Az összes furcsaság ellenére kedvemre való volt az együtt töltött idő.
Aelflaed pedig, a királyné, akit már nem szeret,
Krisztustól várja, hogy megmentse a megaláztatástól.
Isten ismeri a szívedet.
Imádkozni fogok érted.
Szeretett Aethelflaedem haldoklik.
- Nem éri meg a tavaszt. - Ebben biztosan tévedsz, Finan.
Nincs sok ideje hátra.
Aelfwynnt választotta utódjának.
Az egyetlen kívánságom az, hogy a lányom kövessen Mercia úrnőjeként.
De ahogy az lenni szokott, az utódlás nem egyszerű Merciában.
Az ifjú Aelfwynn úrnő nem alkalmas az uralkodásra.
Az uradnak van másik javaslata?
Bizony van, Burgred nagyúr.
Úton vagyok a szerelmemhez.
Imádkozom, hogy odaérjek hozzá, mielőtt késő lesz.
A végzet minden.
Egy!
Kettő!
- Nem éli túl. - Ez nem a túlélésről szól.
Hanem a fájdalomról.
Három!
Az égő hús kínját sosem felejti el.
- Aztán meglátjuk, belebetegszik-e a vére. - Négy!
Öt!
Hat!
Hét!
Nyolc!
Kilenc!
Ha az istenek nem gyógyítanak meg a harmadik napfelkeltére,
azt jelenti, elhagytak és halálra ítéltek.
Én is így teszek.
BERNARD CORNWELL REGÉNYEI NYOMÁN
AYLESBURY MERCIAI KIRÁLYSÁG
Menj, uram!
Hol van?
Kíváncsi voltam, mikor tisztelsz meg minket.
Nem pihensz?
Ő Mercia úrnője. Azt tesz, amit akar.
Ahogy folyton emlékeztet rá.
Elmondtam neki, hogy beteg.
Én pedig megmondtam, hogy nem akarok heverészni.
Épp elég időm lesz rá.
Kész is vagyok.
- Elkísérsz? - Hová?
Van néhány teljesítendő kötelességem.
Menjünk!
Tudtad, hogy beteg, mégsem szóltál róla?
Segítséget és hallgatást kért tőlem. Mindkettőt megadtam.
Haldoklik, Uhtred.
Láttam már ezt olyanoknál, akiknek közel az ideje.
Hirtelen megtelnek élettel, mielőtt…
De ne hagyd, hogy becsapjon! Kevés ideje van hátra.
YORKSHIRE WOLDS NORTHUMBRIAI KIRÁLYSÁG
A felszögelt istened becsapta a halált, igaz-e?
Miután három napig a pokol minden kínját elszenvedte.
Hiszed, hogy feltámaszt halottaidból az ítélet napján?
Ezt tanítja a hitünk, igen.
Neked is ő volt az istened, Brida.
Ne feledd, hogy vele kezdted az életedet, nem a dánokkal!
- Ahogy mi mind, te is a gyermeke vagy. - Mondd, akkor miért hagyott el?
Miért?
Ha Vibeke Isten gyermeke volt, miért hagyta meghalni? Miért?
Meg fog védeni, atyám? Meg fog menteni? Mondd meg!
Ha úgy döntött, most jött el az időm, legyen így!
Ne hidd ilyen lelkesen, hogy bármilyen befolyása van a sorsodra!
Nem lesz gyors. Ez csak a kezdet.
Segíts neki! Segíts!
Hol van, atyám? Jön már? Úton van?
Segíts neki!
Különös ilyen üresen látni.
Nem üres.
Még nem.
Nem. Még nem.
Nem kell egyedül csinálnod.
- Veled maradok. - Nagyon hálás vagyok érte.
Csak remélhetem, hogy olyan erős leszek, mint ő, amikor eljön az időm.
Sok éve szolgálom az édesanyádat.
A lánya vagy. Sok mindenben őt látom benned.
Mindig azt gondoltam, az uralkodás csatározással jár,
de igazság szerint az emberek csak békét akarnak.
Ha jóllakhatnak, tető van a fejük felett és nem fáznak,
gyorsan elkezdenek tisztelni.
Hová megyünk?
Fontos elintéznivalóm van az egyik nemessel.
- Most nem ennek van itt az ideje, nem? - Akkor mondd meg, minek!
Annak, hogy harcolj a betegség ellen!
Ne légy naiv, Uhtred! Annak a csatának vége.
- Miért adod fel ilyen könnyen? - Nem adom fel!
Nem én döntöttem így. Ezt az utat Isten jelölte ki számomra.
- Úrnőm! - Burgred nemes úr!
Elkészítettem a levelet, amelyről beszéltünk.
- Ez… túl sok. - Éppen csak elég.
Merciát meg kell védeni, és biztos vagyok abban, hogy megteszed, amit kell.
Úrnőm… Jó voltál hozzánk.
Igazságos és méltányos.
Emlékszem, amikor rémülettel töltötte el a trónra lépésed.
Ha van idő, az emberek változnak.
Mit adtál neki?
Vannak birtokaim, amelyeket át akarok adni másoknak, hogy biztosan
az övék maradjon, ha már nem leszek.
- És ki fog követni a trónon? - Aelfwynn.
Már nem az a kislány, akit ismertél. Tudja, mi a kötelessége.
Ha utódainkon keresztül fennmarad a szövetség Edwarddal,
és az ő utódaik is megőrzik, a béke és az egység nemzedékeken át tarthat.
Aldhelm mellette marad és útmutatást ad, a hadsereg pedig megvédi.
Nem akarok több szívességet kérni tőled.
- Aethelflaed… - Kérlek!
Hadd beszéljek!
Boldogabban távoznék abban a tudatban,
hogy gondoskodsz a biztonságáról.
- Ezt kérned sem kell. - De, igen.
Nem ide, hozzám köt az életed.
Aelfwynn nem vérrokonod.
- Nem segítettem, amikor eljöttél hozzám… - Hagyd abba!
Legjobb tudásom szerint fogom védelmezni Aelfwynnt és Merciát.
Gyere, keressünk egy nyugodt helyet, vagy azt fogják hinni, esküszegő lettem!
A kapu arra van.
Vannak más kapuk is, amelyeket nem őriznek olyan gondosan.
Szóval a sok eltelt év alatt itt is beosonhattam volna, hogy veled háljak?
WINCHESTER WESSEXI KIRÁLYSÁG
Üzennem kellene a férjemnek, hogy elkészült.
Talán eljönne Lindisfarne-ba megnézni.
Biztos vagyok abban, hogy Istenre és a királyra is
nagy hatással lesz a felajánlásod.
Korán kelsz, igaz?
Mindennap a hajnal fényénél imádkozom az Úrhoz.
A király ma reggel elutazott.
Nem láttad esetleg?
Elkísérte valaki?
Azt hiszem, talán Eadgifu úrnő lovagolt el vele.
Gyere velünk Lindisfarne-be!
A király figyelmeztetett, hogy jelenlétem
azt jelezhetné, magamnak követelem az országot,
és az apám biztosan igazat adna neki.
Nem, itt kell maradnom.
Utazz velünk, és ne áruld el nekik!
Nem provokáció.
Szent felajánlás.
Ennél nincs tisztább.
Szeretnék a szemtanúja lenni dicsőségének.
Ahogy bizonyára a király is a tiédnek.
Szeretnél imádkozni?
Milyen imát mondatnál el velem?
Nem tudom. Melyik lenne a legjobb arra, hogy az életedért könyörögj az istenedhez?
Az életem a te kezedben van, nem az övében.
Szerinted van túlvilág?
Azt gondolom, hogy az Úrhoz csatlakozunk az örök életben.
Az istened visszatért az életbe, de a lányom teste hideg.
Örökké fog élni az Úr oldalán.
Mondd meg neki, hogy adja vissza!
Adja vissza? Isten nem tesz ilyet.
Akkor életet az életért.
Orvar, nekem adod magad, Vibekéért!
Nem, az Úr nem kereskedik életekkel!
Vedd fenyegetésnek! Add vissza nekem, vagy lelkeden szárad a halála!
- Nem tehetem. - De az istened igen.
A hangja vagy, hát beszélj! Add vissza!
- Add vissza! - Istenem, kegyelmezz neki!
Ne hagyd, hogy még több vér tapadjon a kezéhez!
A szolgádnak született, nem kell kínok közt meghalnia.
Még megbánhatja a bűneit, és csatlakozhat a lányához a mennyben.
A lányom halott.
A lányom halott. Elvesztem.
Sosem vagyunk elveszettek.
Isten meg fog találni. Kereszténynek születtél.
Látta a lányod szívében lakó jót, amit te adtál tovább.
Az istened nem mentette meg Vibekét. Hagyta meghalni.
Számára nincs másik élet ezután.
Egyedül van.
Egyedül vagyok!
Nem vagy egyedül.
- Talán megpihenhetnénk itt. - Egy kis időre.
Hideg van? Nagyon fázom.
Elég hideg van.
El kellett volna mondanod.
Nem tartoztam neked a fájdalmammal.
Újra és újra eltűnődtem azon…
amit feladtunk azért, hogy…
azok legyünk, amik vagyunk.
Megbántad?
Néha igen.
És olyankor a lényem minden porcikáját átjárja a megbánás.
És te?
Az eltelt évek alatt szeretted volna, ha máshogy alakul az utunk?
Mercia népe elégedett. Biztonságban vannak.
Hogy tagadhatnám meg tőlük mindazt, amit tettél?
Ez nem válaszolja meg a kérdésem.
Álmodtam kettőnkről.
Családként.
Boldog családként.
De még ebben a boldog álomban…
is folyton azon aggódunk, hogy talán rosszul döntöttük.
Az élet átka azon rágódni, hogy mi lehetett volna.
Az utad az volt, hogy békét hozz Merciának és megvédd.
Ki véd meg téged, Uhtred, Bebbanburg ura?
Nincs szükségem védelemre.
De, van.
Van.
Rengeteg fájdalmat cipelsz.
Elmondtam volna…
A lányom a legnagyobb bűnt követte el, amit az istened ismer.
Ha létezik, a pokol tüzére küldte.
A Szentírásnak az a része sosem tűnt túl hitelesnek nekem.
Szerintem nem sok választja el a mennyet a Valhallától.
Az a lényeg, hogy ha helyes a hitünk, a túlvilágon jobb élet vár ránk.
- Nem, a lányod nem vétkezhetett. - Ölésre adott parancsot a nevemben.
Ez olyan, mintha nála lett volna a kés.
A szüleink tanítását követjük. Neked akart örömet szerezni, ez minden.
Ezt a bűnt nem neki kell megbánnia.
Még nem késő hinni az Úrban, Brida.
Sosem túl késő.
A dánokat gyengévé tette ez a hit.
Elvesztették a lelküket. A lányom elvesztette az életét.
A ti hibátok.
Az egyházatok, királyaitok és királynőitek hibája.
És főleg a dánoké, akik meghajoltak előttük,
és megkeresztelkedtek.
Enned kellene.
Nem tudom elmulasztani a fájdalmadat.
Erre semmi sem képes.
De a lányod már meglelte a békét.
Talán te is megbánod a bűneidet, ha békére lelsz.
Nem kérek a kenyeredből.
Ha jól emlékszem, a te kenyered.
Ha meggondolnád magad.
YORK NORTHUMBRIAI KIRÁLYSÁG
A fagyhalálban nincs becsület.
Az is becstelen volt, amit tett, mégis megbocsátanál.
Az istenek bocsátottak meg neki.
Átment a próbán. Biztosan kegyelik.
Ha elkezd gyógyulni a keze,
majd akkor beszélhetünk arról, hogy visszaengedjük a városba.
- Hallgass rám! A fivérem! - Én pedig a feleséged vagyok.
A sorsa már az istenek kezében van.
Vagy meghal, vagy élni fog.
Nem tudhatjuk, amíg le nem vesszük a kötést.
- Tessék. - Köszönöm.
Mi volt ez?
A király emberei.
Mikor láttad utoljára az apádat?
Régen.
Hát, fogadok, hogy most már jócskán magasabb vagy nála.
- Nagybátyám? - Aelfwynn!
- Elkéstem? Hol van? - Nincs itt.
- Hol van? - Uhtreddel.
- Hát persze. - Látni akarta, mielőtt…
Nem értem, miért kell most elmennie.
Az idő újra és újra megrabol minket.
Az édesanyád a legjobb köztünk.
- Tudod, hogy itt tartanám, ha tudnám. - Tudom.
Szóltunk az elöljáróknak, hogy készüljenek fel.
Aggódom, hogy nem teljesítik anyám akaratát.
Ne félj, az elöljárókra gondunk lesz!
Édesanyáddal osztoztunk abban,
hogy megvalósítsuk apánk tervét az összefogásra.
Esküszöm neked, és neki is…
Mindent megteszek, hogy teljesüljön a terv.
Kérlek, add, hogy az Úr, királyom, meghallgassa szolgája szavait!
Kérlek, add, hogy az Úr meghallgassa szolgája szavait!
Nem tudtam beszélni veled.
Szeretlek.
Mindent megvédek, amit elértél, testvérem.
Erre megesküszöm.
Fogadd be szolgádat, Vibekét,
jámbor szentjeid és fénylő angyalaid körébe!
Isten gyermeke.
Kérlek, add, hogy az Úr meghallgassa szolgája szavait…
Aelswith úrnő...
Semmit sem kell mondanod, Uhtred nagyúr.
Megkérdezném…
Hallasz valamit?
Éjszaka van. Alszik a város.
Nem odakint.
Idebent. Ebben a teremben.
Hallasz valamit?
Nem, semmit, csak a hangunkat.
Közönséges halandók vagyunk. A mi hangunk nem érdekel.
Ő az, aki nem beszél.
Azt hittem, szólni fog hozzám.
Nem egyértelmű, hogy szükségem van rá?
Sosem kértem többet az Úrtól, csak azt,
hogy szóljon hozzám, ha szükségem van rá.
Talán a hallgatásával ajánl vigaszt…
Nem a vigaszára van szükségem.
A hangját akarom hallani.
Nekiadtam az életemet.
Számtalan órán át imádkoztam, Uhtred nagyúr.
Könyörögtem, hogy mentse meg.
Tudnom kell, hogy hall engem.
Attól tartok, hiábavalók voltak az imáid.
Kérlek, add, hogy az Úr, királyom, meghallgassa szolgája szavait!
Kérlek, add, hogy az Úr meghallgassa…
- Aelswith úrnő… - Próbálom rávenni, hogy meghallgasson!
Ne mondd ki!
Ne mondd ki azokat a szavakat!
Elhagyott engem.
Elhagyta a lányomat.
Az egész életemet az Úrnak adtam.
És nem maradt semmim.
Hol van Aelfwynn?
A witant várja.
Ki fogják használni.
Tisztelték Aethelflaedet. Bizonyára elfogadják a kijelölt utódját.
Aelfwynn túl fiatal, és nem járatos a világ dolgaiban.
Ellene fognak fordulni.
Kivívhatja a tiszteletüket, ahogy Aethelflaed tette.
Bármennyire is bölcs lett…
Aethelflaed továbbra is a legjobbat feltételezte az emberekről.
De tévedett.
Eddig is túl sokan haltak meg, Uhtred.
Nem bírnék elviselni több halált.
Túl sokat ittam…
- Hagyjatok itt, itt alszom! - Persze.
- Istenem… - Gyerünk, fel a lépcsőn!
- Készen állnak az emberek? - A jeledre várnak.
Van hír Pyrlig atyáról?
Egy felderítő a dán boszorkával látta.
Akkor valószínűleg halott.
Menj vissza a helyedre! Már nem tart sokáig.
Aethelstan?
Mit…?
Uhtreddel jöttél.
El akart búcsúzni Aethelflaed úrnőtől.
De miatta nem tehettem meg ugyanezt.
Nos, a jelek szerint sok mindentől fosztott meg az évek során.
Gyakran gondoltam rád.
Biztos könnyen megtalálhattál volna.
De a jelek szerint most megtaláltuk egymást.
Most dolgom van, nekünk…
Szeretnék beszélgetni veled.
Sok minden megváltozott az életünkben, de ez a pillanat nem alkalmas.
Örülök neked, Aethelstan.
Az édesanyám nagyra tartott. Örült volna neked.
Hasonlítasz rá.
Az elöljárók tudják már?
Meghúzzuk a harangokat, amikor eljön a witan ideje.
Rettegni fognak, hogy Mercia uralkodó nélkül marad,
akár csak egy percre is.
Elöljáróink tisztelték édesanyádat. A kívánságát is tisztelni fogják.
És Aethelhelm nagyúr is megérkezett.
Bármennyire is önösek a szándékai,
segíthet késleltetni az eseményeket.
Az anyám csak pár órája halt meg, és máris ellene áskálódik.
Nem. Az anyám nem késleltette volna, és én sem fogom.
Gyászolsz, megbocsátanák…
Az anyám nem bocsátaná meg.
Nem fogom megtagadni az országtól és a néptől azt, amit szánt nekik.
Hamarabb kellett volna jönnöm.
Az a lényeg, hogy itt voltál, amikor szüksége volt rád.
Itt maradsz?
- Amíg Aelfwynn el nem foglalja a trónt. - Már ha a nagyanyja engedi.
Aelswith úrnő fél, hogy rossz döntés.
A megkeseredett öregasszonyok ritkán akarnak többet az utódaiknak.
Lehet, hogy igaza van.
Miért kapcsolódunk ilyen szorosan ezekhez az emberekhez?
Nem hinném, hogy mi döntünk erről.
Mert ez a végzetünk?
Akkor a végzet kegyetlen.
Csak szomorúságot és fájdalmat hoz.
Ha ezt az utat látja jónak kijelölni nekünk.
A végzet talán elvesztette a hatalmát felettem, amikor elmentem.
Egy ideje nem kínoz fájdalom, és jobb is.
A fájdalom talán a mi választásunk, és nem a végzeté.
Szóval, áruld el, Uhtred!
Mi segítene neked végre megszabadulni a fájdalomtól?
- Miről beszélnek? - Nem tudom.
De biztos nem sül ki belőle semmi jó.
Vissza kellene mennünk a palotába!
Jól szolgáltad.
Megpróbáltam. Egy célja volt, biztonságot adni a népének.
Nem talált egyszerűbb módszert az uralkodásra?
Próbálkozott.
Viszont az elöljárók, bár tisztelték, makacskodtak.
Jobban kedvelték a régi módszereket az újnál.
Szerintem nagy hasznára lehetsz még Merciának, Aldhelm nagyúr.
Nem kell ilyen korán itt lenned.
- Még nem kezdtük el. - De, kell.
Türelem!
A trónt a witan ülése után szokás elfoglalni, nem előtte.
Nem hittem, hogy itt leszel.
- A tiszteletemet jöttem kimutatni. - Ezt kétlem.
Ha valakiben nincs tisztelet, kimutatni sem tudja, királyom.
Túl sokáig várunk. Be kell jelentenünk a halálát.
Azt hiszem, a király dönti el, mikor szólaljanak meg a harangok, nagyuram.
- Csupán arra utaltam… - Hogy jobban érted a királynál a gyászát?
Ki vagy te, hogy így beszélsz velem?
Vigyázz a nyelvedre!
A harangok időben megszólalnak.
Mindjárt hajnalodik. Kezdődjék a nap a szomorú hírrel!
Csukd be az ajtót! Lefagynak a tökeim.
- Valami baj van. - Feküdj vissza!
Aludj! Lehet, hogy Uhtrednek szüksége lesz ránk reggel.
Ott, látod? Ébredj!
Nem, ez csak a sör. Becsap a szemed, csak…
- Gondold át, kire fogod rá! - Katonákat láttam.
Támadásra készülnek?
A király itt van, és védtelen.
A fenébe!
Keresd meg Uhtredet! Én hozom a többieket.
Ne csinálj ostobaságot!
- Hallod? - Igen.
Itt az idő.
Szóljon a harang! Tudják meg, hogy meghalt a testvérem.
Gondterheltnek tűnsz.
Nem szeretem a feketét. Annyira hideg.
Különös is lenne, ha kedvelnéd.
Eljött az idő.
Arra kért, hogy védd meg Merciát.
Eddig mindig helyesen cselekedtél.
Talán.
Aethelstan!
A francba!
Uhtred!
Hagyd!
Mi történt? Jól vagy?
Uram? Azt hiszem, ezt látnod kell.
- Kik ezek? - Az elöljárók.
Gyerünk!
- Kitől kaptátok a parancsot? - Gyerünk, mondd el!
Én ismerem, Uhtred.
Láttam, tegnap a királlyal beszélt.
Láttad őket?
- Láttad az elöljárókat? - Igen.
- Tehát, hol vannak? - Meghaltak.
Meghaltak? Az lehetetlen.
Te… Mit tettél?
Túl sokat engedsz meg magadnak, Aethelhelm nagyúr!
Egyetlen példát kell adnom, a múltunk példáját.
Wessex és Mercia ereje csak nőtt
testvéri szövetségünk alatt.
Ez az erő nem enyészhet el.
Aethelflaed úrnő a lányát választotta az utódjának.
- Megvan benne az anyja ereje. - Nem láttam.
A testvérem ereje idővel jött meg.
Időt hagyni unokahúgomnak erre
kiszolgáltatná Merciát. Nem foglalja el a trónt.
Mások is uralkodhatnak, akik a család tagjai.
Az apám az egységben bízott.
Ebben az álomban osztoztam a testvéremmel, de meghalt.
Ha tudta volna, hogy egyesíthetők a királyságok…
Nem ontotta volna érte ártatlanok vérét!
Ez egyedül az én döntésem volt, és nem volt más választásom.
Az elöljárókat már megvesztegették, hogy ne teljesítsék a testvérem akaratát.
Ezek az emberek a fejlődés útjában álltak.
- Csak a romlottságot irtottam ki. - Az utódlásról nem így kell határozni!
A testvérem uralkodásáig az utódlásról mindig vérontást döntött.
Nem akartam, hogy megismétlődjön.
Inkább hulljon néhány ember vére, mint sokaké.
Megöletted Mercia főrangjait.
És ezzel gondoskodtam Mercia védelméről.
Az Úr akaratát teljesítem.
Az angolok és a szászok királya leszek.
Szóval még élsz?
Te vagy az oka.
Megnézed?
A seb elkezdett gyógyulni.
Az istenek megbocsátottak neked.
És te, fivérem?
Te megbocsátottál?
Ha Stiorra döntene, kitaszítanánk.
Akkor szerencsém, hogy nem ő dönt.
Nem igazi dán.
Egy igazi dán nem árulná el úgy a családját, ahogy te tetted.
Egy vérből valók vagyunk.
Érted? Egy vérből valók.
A többit idővel meglátjuk.
- Láttad Aelswith úrnőt? - Igen, Aelfwynn-nel járt itt.
- Elmentek… - Ne mondd ki hangosan!
El kell menned innen. Nem vagy biztonságban.
Csak egy karcolás. Begyógyul. Lehet, hogy jó forradás lesz belőle.
Nem úgy vérzett, mint egy karcolás.
Készüljetek, legények!
Az embereim csak a lovukért jöttek. Nem lesz harc.
Megöletted az elöljárókat.
- Azt tettem, amit kellett. - Idős emberek voltak.
Védtelenek.
Látom, eltanultad Uhtredtől erkölcsi érzékét.
Biztos arra is megtanított, hogy jobb elsőnek lesújtani,
ha ez megakadályozza a további erőszakot.
Ugyanakkor nem állt szándékomban belekeverni téged ebbe.
Az emberem szerint jól harcoltál.
Nem elég jól, másként nem tudta volna elmondani.
- Erős a véred. - A tudásomat csak a kiképzésem adta.
Fel kell készülnöm a ceremóniára.
Ott leszel?
Uhtred oldalán leszek.
Szívesen látlak, ha meggondolnád magad.
Aethelflaed a véred volt. Ahogy én is az vagyok.
Kész.
Békét adott nekem.
Amikor vele voltam, átjárt a béke.
Azt akarná, hogy újra megtaláld ezt az érzést.
Nincs jobb módja a tiszteletadásnak.
Szép szertartás.
Az.
- Bosszút állsz? - Azt tette, amit minden király tesz.
Egy király sem uralkodott vérontás nélkül. Nem olyan a természetük.
Így nem lehet királlyá válni, Uhtred.
Szerintem talán ez az egyetlen módja.
Ezzel vége.
Edward uralmát nem fogják megkérdőjelezni.
A vérvonala fogja birtokolni a trónt, amíg rájuk nem kerül a sor.
Éppen úgy, ahogy Alfred akarta.
A feliratot fordította: Vass András