ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Я Утред, син Утреда.
Я в розпачі через смерть Етельфледи, леді Мерсії.
Етельгельм намагався посадити свого онука,
Ельфверда, на трон Мерсії.
Але Едвард був безжалісним…
Бачили олдерменів?
Так. Вони мертві.
Я виконаю волю Господа.
Я буду королем англів і саксів.
Намагаючись захистити внучку,
Ельсвіта покинула Мерсію разом із Ельфвіною.
Розлючена Бріда взяла в полон отця Пірліґа,
але його доброта полегшила її біль.
Твоя дочка знайшла спокій.
Може, і ти знайдеш, якщо покаєшся.
Ельфледа зачарована духовидицею Аліс.
Їдьмо з нами потайки.
Це священна данина.
Тим часом Едвард знов зіпсував план її батька, Етельгельма,
тому той тепер шукає нові шляхи посилення свого впливу.
Правонаступництво не так визначається!
Долі не оминути!
Убивця! Ти вбив мого чоловіка!
-Ти вбив наших олдерменів! -Агов! Назад!
Зберігайте гідність і не зважайте на загрози.
Не відповідайте на провокації.
Які новини? Пірліґа знайшли?
Від отця Пірліґа досі нічого.
Але Сіґтріґр не зрадіє новинам.
Так.
Мабуть, заїдемо до нього, щоб заспокоїти. І до шотландців.
Щоб король Костянтин знав, що ми відновимо союз.
Лорде, я вам не служу.
Я лише хотів попрощатися.
Ваші дії розумію, але приєднатися не можу.
Яка доброчесність. Ніби громадянська війна краще.
Я любив свою сестру і не зневажав її.
Ви просто робите те, що краще для Мерсії.
Чи був я надто жорстоким?
Чи міг інакше?
Не буває королівств без кровопролиття.
Але не обов'язково правити, спираючись на страх.
Покажіть усім, що ви справедливі і йдете гідним шляхом.
Щоб загладити нашу провину…
і примиритися з синами Мерсії…
ми пропонуємо пісну їжу до кінця мес.
Прийміть ці дари з нашого столу.
Не зважайте на нас і пригощайтеся їжею.
Сподіваюся, ми залишимо цей безлад позаду.
Думаєш, щирі слова?
Я його більше не розумію.
Мене з цього нудить.
Ця жорстокість, неповага до матері.
Це тому, що ти щирий хлопець,
який колись стане сильним королем.
Якщо так, тоді чому…
Чому він не зве мене принцом?
Його лякає думка, що на престолі буде хтось інший.
Але я це владнаю, якщо дозволиш.
Мені треба знати, що на мене нічого не вкаже.
Жодного натяку на мою причетність.
Так, я розумію. Вони назвуться людьми Сіґтріґра.
Я своє діло знаю.
Ви ж розумієте, що це може розв'язати війну християн із данцями?
Сподіваюся.
Якщо пощастить, король паде в бою,
а Ельфверд успадкує землі, вільні від язичників.
Час мого роду добігає кінця.
Що, як поширити вплив інакше?
Побудувати кілька церков або проголосити диво?
Яка чарівна старомодність.
Ні, як і король,
я знаю, що нічого не допомагає краще, ніж запах смерті.
Не хвилюйтеся.
Ми доставимо гобелен, і ви одразу повернетеся додому.
Дай Боже, король і не помітить моєї відсутності.
Сутеніє. Ми будемо змушені провести ніч під деревами.
Ви, певно, шкодуєте, що поїхали з простолюдинами.
Ви не простолюдини. Ви мій дарунок від Господа.
Життя королеви дещо самотнє.
Будь ласка…
Обережно. Це може бути пастка.
-Не наближайтеся. -Леді, будь ласка…
-Зжальтеся. -Ми мусимо допомогти.
Не будь такою довірливою. Стій!
Але він страждає.
Що з вами трапилося…
Хто з вас та дівчина із Льюіса?
Я духовидиця.
Що ж ти нас тоді не передбачила?
Чиї ви люди?
Нас послав король Сіґтріґр.
ЕОФЕРВІК
ЙОРК НОРТУМБРІЯ
Невже? Всіх олдерменів Мерсії?
Так, усіх вирізав.
Ще й тіло сестри не охололо.
Схоже, вона дійсно стримувала Едварда.
Боюся, далі він захоче йти проти нас.
Відішли більше людей до кордону.
-І надішли королю попередження. -Так.
Хай хтось із наших воїнів скаже йому від мого імені…
«Якщо піде на північ, ми будемо готові».
Ми повернули собі сили!
Скиньте знак саксів!
Золото.
Непогано.
Покупці знайдуться.
Лорде Гестене!
Вам це треба бачити.
Господи, благаю…
Хто це зробив?
Їх надіслав король Йорвіка.
Сказали, Сіґтріґр хоче помститися.
Мене залишили посланницею.
Ви пілігрими?
Мандрівники з мертвою королевою.
Зніми тіло і все тут прибери.
Давай!
ЗА МОТИВАМИ РОМАНІВ БЕРНАРДА КОРНВЕЛЛА
РУМКОВА
РАНКОРН КОРДОН МІЖ МЕРСІЄЮ І НОРТУМБРІЄЮ
Скільки повернулося?
Скільки?
Попередьте корчму! Осферт хоче пити!
Етельстане, йди до човняра.
Знайди швидкий човен. Треба поспішати.
Ти живий.
Ледве.
Хоча б так.
Що зі Стіоррою і її чоловіком?
Повернули місто…
ледве.
Але…
Леді Етельфледа…
Вона нас покинула.
Це жорстоко, батько.
Вона здобула спокій.
Це трохи втішає.
Скільки жорстокості…
А ти…
-Ти пробував ходити? -Трохи.
Мені зараз усе важко,
але в мене сильне тіло.
-А серце… -За нього буде помста.
Бріда ще жива. І в неї може бути отець Пірліґ.
З приливом відстежимо її з човна.
-І ти міг би… -Господь не чекає від мене помсти.
Ні.
Звичайно.
Мабуть, це моя доля — вбити її.
Може, й не твоя.
У тебе тут гідне життя, батько.
І після смерті леді Етельфледи…
можеш знайти жінку…
мати ще дітей.
Одного сина втратив малюком.
Іншого покалічили.
Дочка мусила захищатися сама.
Я не бажаю мати ще дітей з таким прокляттям замість батька, як я.
А таємний син, який не знає свого батька?
Ти про нього не знаєш.
Тобі це небезпечно знати.
Його час прийде.
До того ж…
Етельфледа…
не зникла.
Вона…
Вона досі зі мною.
Тоді у нас обох є рани, які не загояться.
БУКСТАН
БАКСТОН КОРОЛІВСТВО МЕРСІЯ
Нас не повинні бачити.
Де наш човен?
-Де море? -Тут моря нема.
Люба, отямся. Я змінила план.
-Тут… -Що відбувається?
-Мене хочуть убити? -Ні, дитино.
Тобі хочуть подарити життя.
Що?
Я не дозволю, щоб ти все життя озиралася, очікуючи вбивцю.
Моя мати щодня так жила.
Так, і цим отруїла своє тіло,
а я втратила своє прекрасне чадо.
Що ти надумала?
Я обрала тобі чоловіка.
Ти його знаєш.
Я поясню.
Мені доручили передати дуже серйозне й важливе послання.
Леді Ельсвіта помітила твою прихильність до її внучки
і просить тебе прибути до Букстана цієї неділі.
Там ти одружишся з леді Ельфвіною.
Чому для цього обрали мене?
Бо ти ніхто.
Так Ельфвіна буде убезпечена від олдерменів.
Для мене честь захистити принцесу.
Осферте.
Великий воїн Гестен тепер торговець.
Я чув, але не повірив.
Торговець і власник 30 кораблів.
Ти ще поселення мого не бачив.
Удвічі більше цього, з родючими землями і товстими жінками.
А це…
згодиться тільки…
свиням.
Яка пиха для чоловіка, який вже навіть мечем не володіє.
Володію, Утреде.
Тобі краще піти.
Ні.
Нам треба поговорити наодинці.
-Мені від тебе нічого не треба. -Повір, Утреде.
Нам треба поговорити.
І де тепер ця духовидиця?
З моїми родичами.
Хочеш її продати?
Хочу її захистити.
Це призведе до війни.
Навіщо Сіґтріґру робити таку дурницю?
Це не він.
Не його наказ.
Може, його брата? Або Бріди?
Може, мерсійців, які прагнуть помсти.
Едварда тепер багато хто ненавидить.
Це для всіх нас поганий знак, лорде.
Боюся, це лише перша смерть з багатьох.
Чому ти її привіз?
Мир потрібен нам обом, Утреде.
Мені — щоб торгувати, а тобі…
Не думаю, що твоя дочка переживе помсту Едварда.
Треба, щоб Сіґтріґр усе спростував.
Фінане, Осферте, залишайтеся тут.
Бережіть тіло королеви з честю.
Сітріку, Етельстане, їдьте до Еґельсбурґу.
Дізнайтеся, чи їм про це відомо.
Ми не можемо приховувати смерть королеви.
Вона мала сина й батька, які мають знати.
Етельгельм захоче помсти. Він звинуватить усіх данців.
Довго мовчати не доведеться.
Я швидко повернуся і сам доставлю тіло королеви до Еґельсбурґу.
Гестене, їдьмо до Еофервіку. Розповіси, що бачив.
-Я туди хочу. -Етельстане!
-Хай їде. Мене це не стосується. -Стосується. Це стосується всіх.
Якщо почують, що Сіґтріґр убив королеву,
буде така бійня, що навіть Бріді не снилося.
Хіба тобі не важко?
Можеш опустити меч.
Ти сильніший за мене. Меч мене захищає.
Куди ми йдемо?
Тут кінець подорожі.
Іди на південь і дійдеш до Вінчестера.
Послухай.
Едвард не хоче воювати з данцями.
Ходімо зі мною до Вінчестера.
Я й до воріт живою не дійду.
Я за тебе поручуся. Будеш під моїм захистом.
Закінчуй війну, Брідо.
Ту, що ти почала…
і ту, що в серці.
Обережно з вовками.
Отець Пірліґ?
Я згодна на твій захист. Ходімо.
Але до Утреда.
Я казав про Едварда. Він король.
Але мені треба примиритися з Утредом.
Тільки він дасть мені спокій.
Що? Вже не віриш у моє каяття?
Жодних новин про зникнення духовидиці.
Скоро чутки поширяться!
Тіла знайдуть. Їх залишили висіти біля дороги.
Якщо ти схибив…
Що? Наймеш когось убити мене?
Що тут робить Етельстан?
Певно, призвав король.
Хтось мене випередив. Хочуть скористатися моментом.
-А щодо леді Ельсвіти? -Невідомо, де вона.
Треба знайти її та леді Ельфвіну на випадок змови.
Дотримуйтеся плану.
Треба бути кмітливим під загрозою смерті.
Я штовхаю, щоб не штовхнули мене.
Нас помітять.
-Нас не знайдуть? -Ні, якщо мовчатимеш.
Вчися бути непомітним.
Мій королю, можна?
Я хочу відвідати нові землі.
Це терміново, королю.
На нашу віру здійснено жорстокий напад!
Кінь не завеликий?
Це кінь мого чоловіка.
Подорожуєте?
Без речей?
Не знаю, хто ви…
але грошей ваших мені не треба.
Невже сім'я вас нагородила?
Віддячила за вашу допомогу?
Де леді Ельфвіна і леді Ельсвіта?
Куди вони поїхали?
Я вам не відповідатиму.
Люди…
хвилюються за безпеку леді Ельфвіни.
Тож як пригадаєте, де вони…
знайдіть мене.
-Я заплатив за коня. -Добре.
-Маю вже їхати. -Той чоловік шукав Ельфвіну.
Он той…
Це погано. Він працює на короля?
Не знаю.
А де вони, знаєте?
-Можна не називати… -Знаю.
Я їх попереджу, що їх шукають…
якщо залишитеся спостерігати за королем.
Крихітка Аліс…
вбита на шляху до своєї священної місії.
Висить на дереві, як шматок гнилого м'яса.
Духовидиця.
Символ простих людей вбито.
Треба об'єднатися
і протистояти данцям, поки Сіґтріґр
зі своїм братом не об'єдналися, щоб усіх нас вбити!
Де ти це почув?
У мене всюди є друзі. І я кажу вам, королю,
діяти треба зараз.
На лють відповідають люттю.
Або від вашого імені діятимуть простолюдини.
Це ще непідтверджена інформація.
Коли ви стали таким обережним?
Після нещодавнього безумства?
Може, пілігрими відпочивають собі на острові просто зараз.
А може, вбивці й далі мародерствують на ваших землях…
Можливо!
Але я не збираюся мстити, поки не буду певен.
Він каже правду?
Можу опитати людей.
Якщо він має рацію, це всіх перелякає.
І розколе християн і данців.
Бачу, ти ще в Мерсії.
Сподіваюся, тепер ти бачиш, що я буваю обачним.
Мені потрібні вірні люди.
Стеж за Етельгельмом.
Він ще не знає найгірші новини.
ЕОФЕРВІК
ЙОРК КОРОЛІВСТВО НОРТУМБРІЯ
Ви мене образили.
Повірте, якби я нападав на Вессекс,
я б не вбивством королев займався.
Взагалі-то це Утред сказав.
Хто може за цим стояти?
-Від твого імені? -Ніхто.
Це робить сам Едвард.
Він ненавидить королеву і нас теж.
Вбив її, щоб виправдати війну.
Він не хоче воювати.
Та коли почує про це, матиме помститися.
Тому ми й відрядили людей на кордон.
Я поїду до нього і все розповім.
Але якби ти теж поїхав, було б легше.
Знов залишити Еофервік без захисту?
Я дав слово.
Цього достатньо.
Він страждає, бо союзники його покинули.
Я вас не покинув.
Мої люди вже готуються йти за Брідою…
Проте ми й досі тут самі.
Я хочу вберегти вас від битви, в якій вам не перемогти!
У Едварда вдвічі більше монет і людей.
Тепер і Мерсія…
Я не боюся чоловіка, який навіть свою дружину не захистив.
Де ця духовидиця?
Треба дізнатися, хто то був…
ЕҐЕЛЬСБУРҐ
ЕЙЛСБЕРІ КОРОЛІВСТВО МЕРСІЯ
Там вершник!
З дороги!
-Хто це? -Кажуть, гонець від данців.
-Що передає Сіґтріґр? -Оголошення.
«Якщо король Едвард піде на північ, ми будемо готові».
Сіґтріґр фактично проголосив війну.
Ні, він попередив нас не наближатися.
-Це не те саме. -Не розумію, чого ви чекаєте.
Етельстан?
Утред теж тут?
Ні, він відвідує дочку.
Ось ваш великий воїн і кинув свій пост, щоб об'єднатися з Сіґтріґром!
Лорд Утред — людина честі!
Він просто хоче побачити дочку, тож не додумуйте.
Де ваша мудрість?
Будь ласка, лорде Етельгельме.
Краще не бійки пропонуйте, а підготуйте дарунок шотландцям.
Їх збентежать проблеми на кордоні.
Якщо такий ваш наказ…
Я з радістю поїду звідси.
Скажи мені дещо.
Чув, ти вмієш битися.
Хтось надійний має очолити варту Мерсії.
Залишайся тут жити, будь моїм представником.
Може, якщо оберу тебе, ти мені пробачиш…
Вигнання?
Бути вихованим Утредом — не найгірша доля.
Ти здатен на більше, ніж шпигувати за батьком.
Думаю, я згоден.
Клятва потрібна?
Ти мені скажи.
Якщо не довіряти власному сину, кому тоді довіряти?
Не думаю, що це розумно.
Якщо Едварда не спровокувати, може, вийде спровокувати Сіґтріґра.
Він очікує нападу, тож дамо йому те, що він хоче.
Зустрінеш моїх людей.
Вони простолюдини.
Ти оціниш.
БУКСТАН
БАКСТОН КОРОЛІВСТВО МЕРСІЯ
Не слухай. Засинай.
Не можу.
Забагато думок.
Коли він приїде?
Я ж казала, в неділю. Тож чекатимемо.
Яке життя у шлюбі?
Коли одружуєшся з людиною, яка тобі підходить…
це найкращий дар від Бога.
Бажання плоті…
здійснені у шлюбі з коханим, дають неймовірні відчуття.
Коли відчуваєш тремтіння чоловічого бажання…
-Бабусю. -Я даю тобі чесну відповідь.
Ось чому у нас із Альфредом такі чудові діти.
А що, як одружитися не з тим?
Я Кінлафа майже не знаю.
Я теж не знала Альфреда.
Так вже повелося.
У шлюбі не з тим…
чула, життя стає справжнім пеклом.
А союз усе одно міцнішає.
Мені шкода доповідати такі новини.
Я знаю, що духовидиця для вас значила.
Тільки подумати, що бідолаху задушили…
Її тіло звисало просто з дерева!
Як болісно.
Мій друг Бресал…
каже, кровожерливі данці, що її вбили,
сховалися в нечестивій Румкові
поміж міськими язичниками.
Я не можу відверто…
йти проти волі короля.
Але якщо ви захочете помститися…
я буду радий вас бачити на своїй території.
Ми надто довго дозволяли данцям спокійно жити поряд з нами…
запрошували їх до себе, пригощали…
а вони віддячили кривавою розправою!
Якщо ви жадаєте помсти, йдіть!
Якщо король не шукає справедливості, ви її знайдіть!
-Чиї ви люди? -Ми від короля.
Ви ховаєте вбивць. Віддайте їх нам.
Зрозуміло. Мої люди цим займуться.
Бресале, ніхто з цих данців не вбивав королеву Ельфледу. Вони гідні люди.
До чого тут королева?
Кінлафе!
Тягни сюди свій зад!
-Кінлафа нема? -Ні, а що?
Що трапилося?
Хтось має попередити людей у річки.
Але тихо, щоб нікого не спровокувати. У нас тут солдати.
Кажуть, від Едварда, але я сумніваюся.
-Я піду. -Ні!
Я приведу чоловіків Румкови.
Вони мене знають, а піду я непомітно.
Давай.
Надішли їх сюди і чекай там, поки я тебе не покличу.
Обіцяй.
Обіцяю. Іди.
Що ти робиш? Ці люди невинні!
Руки геть!
Тримай своїх людей!
Хто ти такий?
Фінане! Ці чоловіки тут уже були!
Данці з Румкови вбили нашу королеву!
Виженемо цей непотріб із наших земель!
Припиніть!
Данців — сюди! Християн — туди!
Розділіть їх.
Данці! Сакси!
Данці тут, уперед! Ну ж бо!
Отче, клич усіх до храму!
Тут ви в безпеці.
Бресале, це добрі люди…
Відчепися!
Осферте, Кінлафе! Сюди! Там Інгріт!
Перевірте пірс!
Ходімо!
Інгріт!
Геть з дороги!
Інгріт!
-Інгріт, уперед! -Нумо!
Захищайся!
Інгріт!
-Ні! -Ні!
З тобою все гаразд! Агов!
Усе гаразд.
-Допоможіть! -Де рана?
Де вона?
Господи… Я помираю!
Усе гаразд.
Не дай мені померти, Фінане!
Я з тобою. Я поруч.
Не бійся, Аліс.
Утред не є загрозою.
Він лише хоче розібратися.
Клянуся, тобі нема чого боятися. Я тільки хочу тебе послухати.
Люди, що напали на королеву…
казали, що їх надіслав Сіґтріґр?
Звідки вони знали, де її знайти?
Ніхто не знав, що з нами королева.
Інакше б її не відпустили.
Чому вони хотіли вбити королеву?
Вони не її хотіли вбити.
А мене.
Вони назвали моє ім'я.
Але з нею був Господь.
Вона мене захистила, назвалася мною.
Я лише хотіла побачити Святий Острів.
Невже Святий Кутберт з'явився…
щоб призвести до цього?
Він у мене.
Мені шкода.
Я в цьому винен!
Я винен.
Отче наш, що єси на небесах...
Не треба.
У данців інші звичаї.
Везіть тих, хто вцілів до Данелагу.
У Мерсії нам не місце.
Відвеземо Осферта додому.
Хай спочиває у Вессексі.
Ви з Фінаном їдьте до Утреда.
Я зустріну Сітріка дорогою.
Аліс відвези на Ліндісфарн. Мій друг її там сховає.
Королеву — зрозуміло. Але навіщо вбивати простолюдинку?
Хтось хоче посіяти смуту.
Бріда?
Вона не така хитра.
Я поїду розповісти королю.
Йому треба знати, що його дружина не була метою.
Це вже якісь добрі вчинки.
Я б не відмовився від нагороди за допомогу дівчинці.
Ти її отримав…
коли пограбував мертву королеву.
Люди не дуже міняються, Гестене.
Пустіть їх!
Новини з Румкови!
-Покличте варту! -Сюди?
Лорд Ельфверд.
-Я Етельстан… -Я знаю, хто ти.
Нас утримували разом у Вінчестері…
Ти захищав мене ціною свого життя.
Кажуть, у Румкові заколот.
Люди знайшли вбивць духовидиці.
На вас чекають у паласі.
А ти поклич короля… негайно.
Колись ми були близькими.
Коли її привели в палац, я відчув…
що знайшов собі…
може, й не кохану, але подругу.
Треба сказати її батькові.
Я маю це зробити, бо не послухав його попереджень щодо данців.
Покличте його назад із його місії.
Після смерті вона отримає повагу, якої хотіла за життя.
Треба готувати обидві армії, щоб іти на Сіґтріґра.
Його жінку… за мою.
Я чула новини.
У мене…
нема слів.
Я її майже не знала…
А з чоловіком її злягалася…
Попри шлюбні закони
ти віддавала мені свою плоть і прогнівила Бога.
Лорде…
це ваше відчуття провини.
Не перекладайте його на мене, бо я невинна…
Ні, ми винні!
Що це, як не покарання?
Мій Бог не мстивий, і вам не треба таким бути.
Це зробили люди, а не Бог.
Знайдіть справжніх злочинців і гнівайтеся на них.
Пробач мені.
Я загубився.
Я відчуваю палкий сором, бо не любив її так, як обіцяв.
Я… Я погана людина.
Ви гідна людина.
Ви не любили її, то й що?
Інші любили. Цього достатньо.
Розкажіть ці жахливі новини хлопчику.
Пожалійте його.
А не себе.
Думайте лише про мене.
Дивіться лише на мене.
Відчувайте лише моє тіло.
Обіцяйте, що це вас не знищить.
Будьте гідним королем, а не гідною людиною.
Вони вбили чоловіків, жінок і дітей, що ховалися в моїй церкві.
Хлопчиків забрали в матерів.
І все це без причини, коли вони були беззахисними.
Як вони пояснили лють короля?
Начебто помста за смерть королеви…
Вони хочуть вигнати данців із саксонських земель.
Хоча ми багато років жили поруч,
вони цьому не раді.
Ми будемо вашими правителями.
Ви більше не люди Мерсії. Еофервік вас захистить.
Тут християни вас не образять.
Не всі християни такі.
Але Едвард нам більше тут не радий!
Ми помстимося!
Ми помстимося.
Треба починати війну.
Поїдемо на північ і зустрінемо Сіґтріґра.
Він заплатить кров'ю за цей вчинок.
Ваша перша війна за одного короля.
Ви більше не люди Вессексу чи Мерсії…
Тепер ви всі сакси.
Ходімо.
Знайдіть лорда Етельгельма. Приведіть його додому.
ДОРОГА НА ЕҐЕЛЬСБУРҐ КОРОЛІВСТВО МЕРСІЯ
Сітріку… кажи.
У Еґельсбурґу вже знають.
Планують битву проти данців.
-Хто розповів? -Лорд Етельгельм.
Казав помститися за вбиту духовидицю,
а про королеву не казав.
Він не знав. Вона таємно подорожувала.
Що, як він це спланував?
-Вбивство… -Власної дочки?
Ні, Аліс.
Етельгельм не знав, що його дочка теж із ними.
Він спланував убивство духовидиці, щоб отруїти ставлення людей до данців.
А я його ще жалів.
Не треба його жаліти.
Його дії змусять мою дочку йти проти саксів.
-Треба попередити Едварда. -Лорде!
Що ти тут робиш?
Ельфвіна в Букстані.
Що з Румковою?
-Мій син? -Моя родина?
Ваш син живий.
Твоя жінка з дітьми теж, але…
багато людей…
Де Осферт?
Фінане, де Осферт?
Кажи, де Осферт?
Дорогу королю!
Сіґтріґре, дозволь керувати загоном.
Я ж умію не тільки стіни підпирати.
Хай приєднується до військ в авангарді.
Тільки попроси, і я все припиню.
Не попрошу.
Якщо король нам погрожує, ми відповімо…
навіть якщо це битва проти тих, кого люблю.
Я не хотів відривати тебе від сім'ї.
Я зберігав мир, щоб вас не розлучати.
Ти цього й не зробив.
Ми єдині.
Ми приєднаємося до наших людей на кордоні.
Ми призвемо короля саксів!
І через три дні…
наша армія знищить армію Едварда на пагорбах.
Так.
Через три дні ми знищимо його самого, його нащадка
і тих, хто за нього б'ється.
Назви боягузу місце битви.
Скажи, Сіґтріґр чекатиме.
Сіґтріґре…
Лорде Етельгельме.
Вас шукають безліч наших людей.
А пощастило тільки тобі.
Вам треба повернутися до Еґельсбурґу.
Чому?
Причини я не знаю.
Повертаймося разом.
Не сьогодні.
Нагодуйте його.
І не ображайте.
Сюди, лорде Етельстане.
Байстрюк щось знає, але не каже.
Спробуй з нього це вивудити.
Подивись, яких людей ми зібрали.
-Королю треба… -Лорде, послухайте.
Мабуть, бастард приховує те, про що я дізнався у Румкові.
Ваша дочка теж була з мандрівниками.
І її було вбито.
Лорде.
Ви мене чули?
Я бачив її тіло в Румкові.
Воно вже у її чоловіка.
Мені шкода. Якби ми знали…
Лорде, я не винен.
Якби ви сказали…
Не дуже важко з'ясувати, хто тут винен.
Лорде, опустіть ніж.
Ні.
Це гідний вчинок.
Коли ми дбали про гідність?
Ви потрібні онуку живим!
Майбутнє мого онука зруйноване.
Без королеви…
у нас нема жодного впливу.
Тож поверніть його.
Закінчіть те, що почали.
Я знаю, лорде, ви зможете.
Знайдіть сили.
Знайдіть їх.
Боріться.
Переклад субтитрів: Анна Туркіна