ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Я Утред, син Утреда.
Етельгельм шляхом змови хотів скинути короля Едварда
і посадити на трон свого внука Ельфверда.
Ти щирий хлопець, який одного дня стане сильним королем.
Він наказав убити духовидицю Аліс на її праведному шляху до Ліндесфарна.
І звинуватив у цьому данців.
Ви ж розумієте, що це може розв'язати війну?
Я на це сподіваюся.
Він не знав, що його дочка, королева Ельфледа, теж мандрувала з Аліс.
Я духовидиця.
Хто це зробив?
Їх надіслав король Йорвіка.
Сказали, що Сіґтріґр хоче помститися.
Хоча отець Пірліґ був в'язнем Бріди, між ними виник певний зв'язок.
Ходімо, я згодна на твій захист.
Відведи мене до Утреда.
Ельсвіта вигадала новий план, щоб захистити свою внучку Ельфвіну.
Я обрала тобі чоловіка.
Ти його знаєш. Я поясню.
Люди Етельгельма атакували данців з Румкови,
щоб помститися за напад на пілігримів.
Осферт захищав своїх людей, але загинув.
Етельгельм дізнався, чого йому коштувала змова.
Ваша дочка теж була з мандрівниками.
І її було вбито.
Тепер і король Едвард, і Сіґтріґр готуються до війни.
Його жінку… за мою.
Сіґтріґре!
Долі не оминути!
Едвард не уявляє, якого ворога пробудив.
Дарма він потривожив осине гніздо.
Два дні!
Через два дні голови сакських мерзотників опиняться на наших вістрях!
Брате, ми з іншими чоловіками поговорили і думаємо ось що.
-Атакуймо на дорозі зненацька. -Ні.
Король обрав місце битви.
Сіґтріґре, їх більше.
Якщо Едвард сподівається на численність, йому ж гірше.
Йому нас не налякати.
-Це безглуздо, брате. -Але необхідно, Ронвальдре.
Наш народ пофарбує ці землі кров'ю саксів.
Якщо злякався, повертайся.
Браття мають битися як один.
Ми атакуватимемо з пагорба!
Сіґтріґр сподівається вразити нас атакою з вишини.
А ми його нападом скористуємося.
Наша армія з 300 воїнів атакуватиме тут.
Данці нападуть, але ми матимемо час
захопити їхній авангард.
Ці люди загинуть.
Тож хай загинуть із честю.
Така ціна захисту наших королівств від язичників.
Хай знайдуть і попередять лорда Етельгельма.
До табору короля Едварда 30 км, а данці наближаються.
Люди втомилися чекати.
-Але зберігають вірність. -Добре. Тоді чекаймо.
Коли Едвард буде у відчаї, ми допоможемо саксам.
Не спускай очей з юного Етельстана.
Дехто має щодо нього певні плани.
Тепер на боці Ельфверда тільки ви.
Так.
Тож молитимемося, щоб пожертва моєї дочки була не марною.
Наглядай за Етельстаном.
Лорде, коням треба відпочити.
Їжте швидше. Вбивства не ждуть.
Едвард буде на півночі.
-Що, як він уже пішов? -Наздоженемо.
Знайдемо короля, потім захопимо Етельгельма.
Візьмемо його за кінцівки й розірвемо на чверті.
Нас тільки троє, лорде.
Четвертим буде дух Осферта.
Його дух зайнятий. Він докоряє дурню, через якого він загинув.
Ти в цьому не винен, Фінане.
Лютуй на справжніх вбивць.
На Етельгельма чекає розплата.
Та спершу зупинимо війну.
ЗА МОТИВАМИ РОМАНІВ БЕРНАРДА КОРНВЕЛЛА
БУКСТАН
БАКСТОН КОРОЛІВСТВО МЕРСІЯ
Ми гаємо час.
Де Кінлаф?
Мабуть, відхилив пропозицію моєї руки.
Сумніваюся.
Якщо він тебе торкався, захоче більшого.
Усі юнаки однакові.
До того ж, то був наказ.
Не кривися.
Ми всі хочемо залишити цей жах позаду.
Певна, Кінлаф тебе не підведе.
Леді, наближається ваш вартовий.
Я його знаю. Він свій.
Редвалде, які в тебе новини?
У Румкові сталася масова розправа, леді.
Безліч данців зарізали.
Чоловіків, жінок, дітей і старих.
-Хто нападник? -Ми точно не знаємо.
Але чутки поширюються. Кажуть, буде війна.
Тепер тут небезпечно.
-Кінлаф ще може бути живий. -Ми не можемо марнувати тут час.
Я мушу тебе захистити.
За деревами якісь чоловіки.
Воїни.
Це розвідники. Зупинилися відпочити.
Я думала, це пастка.
Вони не нападатимуть.
-А ти думав, я хочу тебе вбити? -Була така думка.
Мені це ні до чого.
Тож чому ти досі зі мною?
Для захисту перед Утредом.
А ще, може, не такий я тобі й огидний.
Твоє товариство — це тортури.
-Мені й чиряки ближчі, ніж ти. -Зрозуміло.
Піду з ними поговорю. Послухаю новини.
Ти не замкнеш мене в монастирі!
-Там безпечно. -Вранці я планувала весілля.
А зараз мене засилають у місце цноти й молитов на зорі!
Усе змінилося. Вибору немає.
З матері ти так не знущалася.
Ти не вона.
Ти просто хочеш мене позбутися.
Як ти можеш таке казати?
-Я робила все, щоб тебе захистити… -А втім, ти мене підвела.
І мати теж.
Збирайся.
Поїдемо ввечері.
Скакатимемо вночі, якщо знадобиться.
-Стеж, щоб вона нікуди не ділася. -Так, леді.
Я не поїду!
Ти мене тут силою не втримаєш!
Мені прикро чути про цю різанину.
-Багатьом Румкова була порятунком. -Вже ні. Ми їдемо до Еґельсбурґу.
Якомога далі від кровопролиття.
-А Едвард прямує на північ? -Уже вирушив.
У королівствах панує безлад.
Мир між саксами і данцями порушено.
Вони воюють.
Ми вже вирушатимемо. Може, вам потрібна допомога?
Ні.
У нас із моєю супутницею все є.
Які в нього новини?
Нічого суттєвого, але нам краще поквапитися.
-Чому? -Чесно сказати?
Я вже не витримую цю холоднечу.
І Утреда зустріти варто скоріше.
Воїни з північних бургів.
Ми міцнішаємо.
Королю, ми принесли погані новини.
Сіґтріґр не вбивав королеву.
Це зробили люди Етельгельма.
-Клич Сіґтріґра! -Так, лорде.
Розвідка каже, це не табір Едварда. Там стяг одного з його лордів.
Мабуть, це натяк богів.
Може, нам це на руку.
Без союзників армія Едварда послабшає.
Король може собі дозволити втрачати людей.
А ми можемо?
У них є вартові.
Побачать, як ти обминаєш озеро.
Ми можемо його не обминати. Там крига.
Що як ми його перетнемо?
Жодний сакс не вб'є власну дочку.
Він і не хотів.
Він наказав убити духовидицю Аліс.
Але королева пожертвувала собою і врятувала дівчину.
Можеш це довести?
Я говорив з Аліс, бачив жах в її очах.
Сіґтріґр тут ні до чого?
Ніхто не знав про подорож королеви.
Шпигунів тут достатньо.
Нащо Сіґтріґру нападати на селючку, а потім це заперечувати?
Лорде, Етельгельма треба знайти і здійснити правосуддя.
На його руках кров Ельфледи.
А також Осферта.
Рідного сина вашого батька.
Він був відданим воїном,
бився за Вессекс на моєму боці безліч разів.
Це прикрі новини.
Цей хаос на руку лише Етельгельму.
Ви скористаєтеся його арміями,
а він знов оселиться у палаці Вінчестера.
Його треба схопити.
Гонець, що мав його знайти, скоро повернеться.
Гонців до Еґельсбурґу.
Ельфверда треба захистити від впливу дідуся
і помістити під мою опіку.
Етельстана це теж має стосуватися.
Він стоїть між Ельфвердом і троном.
Я відправив Етельстана шукати Етельгельма.
Тож він у небезпеці.
Що з війною проти Сіґтріґра?
Скажи йому, що конфлікт розв'язано.
Тепер я битимуся з Етельгельмом.
Попередній план був вдалим.
-Скасуєш його заради авантюри? -Я почув твої слова.
У нас нема зайвих людей.
Цей прихований напад може знищити сотні саксів ціною кількох данців.
-Це дарунок. -Або пастка!
-Що, як лід не витримає? -Витримає.
Я навіть звідси це бачу.
В Ісландії я перетнув безліч застиглих фіордів.
-Я бачив крижані річки Ірландії… -А це Мерсія.
У цих землях погода непередбачувана,
як і самі сакси.
Природа криги незмінна, королево.
Але вона має рацію. Це ризик.
Тут усюди ризик.
Я доведу, що правда за мною.
Я сам перевірю міцність криги.
Ти мене вже випробував.
Я вижив.
Дозволь довести, що можу очолити військо.
Це дарунок богів, Сіґтріґре.
Не дратуй їх відмовою.
Це ризиковано.
Але я згоден на перевірку.
Коли прийде ніч, хай спробує.
-Я поскачу до данців. -Там і зустрінемося.
Етельгельма треба судити перед саксами і данцями.
Можна створити новий союз із Данією.
Я цьому радий.
Мені шкода щодо Осферта, хоча ми не були близькі.
У вас спільна кров.
-Ти був йому справжнім братом. -Так. І я поквитаюся за нього.
Лорде Етельгельме.
Я надіслав воїнів вартувати східні і західні кордони.
За спинами в нас озеро, а за лісом уважно спостерігають. Табір у безпеці.
Знаєте, я б хотів надихнути своїх воїнів, підбадьорити їх…
Та боюся схибити.
Навпаки, ти і є їхнім натхненням.
Ти поводишся як справжній лідер.
У нього ще німб із заду не стирчить?
Доброчесний і пихатий, як і його батько.
Маю новини.
Я знайшов леді Ельсвіту і Ельфвіну.
Вони подорожують з охороною.
-І де вони? -На півдні Букстану.
Їх помітили монахи Мерсії.
Богу срібла моляться всі.
Що ж, наших леді треба «врятувати».
Нам потрібна принцеса.
Треба подбати про її безпеку.
І позбавитися його.
Усіляке може трапитися.
Навіть уночі.
Ми вирушимо до темряви.
Що скоріше ми звідси заберемося, то краще.
-Леді Ельсвіто. -Ідіт?
Хочу попередити вас і леді Ельфвіну.
Ви у небезпеці.
Хтось вас шукає.
Якийсь чоловік пропонував срібло за інформацію щодо вас.
Ти в цьому певна?
Інакше не проскакала б такий шлях.
Ходімо.
Ми хочемо вирушити до темряви.
Краще б іще раніше.
Вирушайте зараз. Цього чоловіка краще не зустрічати.
Треба їхати туди, де нас не знайдуть.
Сподіваюся, Ельфвіна вам зрадіє.
Де леді Ельфвіна?
-Ти що, дозволив їй піти? -Я не знав.
Вона втекла.
Разом зі своїм конем.
Мене тривожить напад.
Ти певна, що власне напад,
а не той, хто буде на чолі?
Дарма ти йому довіряєш.
Він шукає в небезпеці спокути.
Буде дійсно небезпечно, тож…
Щойно ми перетнемо озеро, поспішай сховатися в деревах.
Це добрий план, бо ти в нього віриш.
Брате.
Надії підтвердилися. Кригою йти можна.
Тоді це відповідь богів. Поклич людей.
Вирушаємо на зорі й нападемо, поки вони сплять.
Коли перетнемо озеро, йди угору.
Вбивай саксів, що втікатимуть.
-Лорде Утреде! -Це людина Едварда.
Які в тебе новини?
Табір лорда Етельгельма в долині
на півночі, на березі крижаного озера.
У нього велика армія.
Едвард їде за нами.
Знайди його і повідом про табір Етельгельма.
Нам треба до озера.
Туди.
Ходімо.
На допомогу!
Неможливо.
Забудьте про них!
Захищайте мене за будь-яку ціну!
Стіна щитів!
Обережно, брате!
Господи, ми запізнилися.
Ми маємо це зупинити, лорде.
Стіорро!
Допоможи Сіґтріґру.
Я його зупиню.
Різанину в Румкові спланував Етельгельм.
Це його табір.
Едвард із армією їдуть його схопити.
Він хоче відновити мир, та коли побачить це…
Треба попередити Сіґтріґра.
Він уміє слухати.
Залишайся тут.
Захистити Етельстана і знайти Сіґтріґра.
Це наша єдина надія.
Етельгельма треба схопити живим!
Етельстане!
Етельгельме! Чого ти не б'єшся?
Етельстане!
Знайдіть безпечне місце!
Шукай Сіґтріґра, а я за Етельгельмом!
Я хотів миру.
А Сіґтріґр відплатив новим кровопролиттям!
Лорде, що нам робити?
Сподіватися, що Утред встигне це спинити.
Сіґтріґре!
Етельстане.
Де мій батько?
Досі шукає Сіґтріґра.
Не бийтеся зі мною!
Я не хочу вбивати!
Годі! Сіґтріґре!
Чекання призведе до втрати багатьох життів!
Там ваш народ,
християни, майбутнє Англії.
Яке Етельгельм хоче знищити.
Так.
Етельгельм не може перемогти.
Врятуймо їх.
Я бачу Едварда!
Чоловіки! За мною!
Тримайте їх!
Чоловіки! За мною!
Етельгельме, я йду!
Ти труп!
Захищайся!
Я тебе вб'ю!
Заберіть мене звідси!
-Захищайся! -Відійди!
Туди не пробитися.
Здавайтеся!
Сіґтріґре!
Назад!
Відступайте! Назад!
Тримайтеся!
Сіґтріґре!
Ронвальдре!
Сіґтріґре!
Припиніть! Досить цієї різанини!
Припиніть різанину! Опустіть зброю!
-Не чіпайте Сіґтріґра! -Озирнися!
-Подивись, що зробила його лють! -У цьому винен Етельгельм!
Опустіть зброю!
Все скінчено!
Ні, Стіорро!
-Відпусти! -Ти їх не врятуєш.
Це кінець.
Ні.
Стіорро!
Король мусить слухати поради королеви.
А я про це забув.
Ще не запізно все виправити.
Це спровокував Етельгельм.
Він спланував різанину в Румкові.
Едвард тобі не ворог.
Я скакав тебе попередити, що він хоче миру.
Під час битви Етельгельм утік.
Тоді ми можемо йти.
Ні, не можете.
Королю.
Я щодо Стіорри.
Вона в цій битві нікого не вбила.
Звертаюся до вас як батько.
Пощадіть її.
Добре, пощаджу.
Обіцяю.
Дякую, лорде.
Дякую.
А Сіґтріґр?
Його долю ще не вирішено.
Укладіть новий союз.
Очікуєш, що я пробачу того,
хто вбив стільки невинних християн?
Ви завоювали прихильність лордів.
Не ризикуйте.
Переконують не лише мечем.
Ваш народ бачив, який ви воїн.
Покажіть, що також вмієте пробачати.
Народу треба показати вашу владу.
Але у вас два народи.
Данці теж тепер ваші люди.
Об'єднайте народи.
Щоб цього не повторилося.
Не втрачай надії.
Про наш народ іще співатимуть.
Сакси й данці довго зберігали мир,
але з'явилася людина, що посварила наших богів.
Ця битва зруйнувала мир.
Я вирішив його відновити.
Даю вам слово короля всіх саксів.
У відповідь
ви приймете дар хрещення.
Христос зрадіє кожній душі.
Наші народи більше через це не битимуться.
Ми будемо єдині.
Відмовитися від віри — як відмовитися від себе.
Це занадто.
Це пропозиція миру.
Данець без своїх богів більше не данець.
Твій народ буде в безпеці, але під владою християнського короля.
Погоджуйся.
Це кінець, брате.
Стіорра мала рацію.
Ти дійсно боягуз.
Я цього не зроблю.
Не можу.
Як скажеш.
-До цього не має дійти. -Він зробив свій вибір.
Я не порушу своє слово.
У цьому винен не він.
Винен Етельгельм, який утік під час битви.
Це Етельгельм хоче знищити досягнутий вами мир.
Якщо Сіґтріґр помре, він переможе.
Не допустіть цього.
Що він сказав?
Тебе не вб'ють.
Але Едвард буде правителем Еофервіка.
А Сіґтріґра осудили на смерть.
Я скоро помру.
Пробач мені.
Мені так шкода.
Не шкодуй.
Я програв.
-Я все їм віддав. -Ти не програв.
Я поверну Еофервік.
Данці житимуть там у мирі ще дуже довго.
Хочу, щоб ти це зробив.
-Не проси мене про таке. -Утреде.
Я хочу почесної смерті
від руки великого воїна.
А я хочу, щоб боги цього не допустили.
Вони й не допустили.
Це ти привів сюди Едварда.
Ми перемогли б, якби не ти.
Тобі зрадіють у Вальгаллі.
А я співатиму тобі на землі.
Я чекатиму тебе серед наших предків.
Знайдеш мене?
Вони можуть знищити наші тіла…
але душі наші належать тільки Одіну.
-Треба відпочити. -Чекай.
Іди позаду.
Не бійся. Ми не вороги.
Ти людина Сіґтріґра.
Хто це зробив?
Сакси. Вони нас знищили.
Ми билися, щоб помститися за свій народ.
А Утред Раґнарсон був на полі бою?
Він воював за саксів.
-Брідо. -Ти обіцяв, що мене пробачать.
І це твій мир?
-Твої стосунки з Утредом… -Гірші!
Данці багато років жили в гармонії із саксами.
Їхня королева — дочка Утреда, та все одно їх перебили.
А на мене що чекає?
Конфлікт Едварда і Сіґтріґра — це інше.
Конфлікт?
Який ще конфлікт?
Ти про це знав?
Вартовий лише сказав, що Едвард їде на північ.
-Ти мені збрехав. -Ні.
Скористався тим, що я сумую за Вібеке?
-Ні, це не так… -Ти ведеш мене у пастку!
Я лише хотів, щоб ти знайшла спокуту.
Спокуту?
Мир?
Не приховуй свої справжні наміри.
Нічого ми не налагодимо.
Хочеш мені допомогти?
Тоді, якщо виживеш, передай Утреду,
що я вже йду по нього.
Ми мали залишитися в Румкові.
Може, тоді б і Осферт був із нами.
Я хочу жити, як раніше, Утреде.
Цього вже не буде.
У тебе тепер є військо.
На жаль.
Я не хотів, щоб так сталося.
Але навіть у відчаї є надія.
Еофервік ваш, королю.
Мрія Англії близька, як ніколи.
-Я подбаю про твою безпеку. -Як?
Ти знищив дух мого роду.
Тепер Еофервік чужий.
Але сім'я в тебе є.
Я теж твій родич.
Ми все відновимо.
Я кохала, батько.
Я була королевою, а повертаюся ніким.
Перемога Едварда — моя загибель.
Відпочиньмо тут.
А вранці поїдемо далі.
Знайдемо порт і заплатимо за корабель до Франкії.
Я не збираюся ховатися в тіні.
Лорде, ви втратили армію
і прихильність короля.
Мій онук там тепер сам.
Треба якомога швидше подбати про його безпеку.
-А ви? -Продовжу свою місію.
Мене відрядили підтвердити союз із королем Скотії.
Я хочу повернути це на свою користь.
Лише Костянтин Скотський,
справжній король християн, у змозі припинити тиранію Едварда.
Король Костянтин чекає на подарунок.
Він його одержить.
У леді Ельфвіни нема союзників.
Знайди її.
СРІБЛІНН
СТЕРЛІНГ КОРОЛІВСТВО СКОТІЯ
Із Нортумбрії чимало новин, королю.
Сакс Едвард знищив Сіґтріґра.
Тоді ми недарма запросили до себе нортумбрійців.
Ми збираємося їх стратити?
Хоч одного для прикладу, щоб інші присягнули.
Привітайте короля Шотландії Костянтина!
Ласкаво прошу, лорди Нортумбрії,
на цей привітний бенкет.
На відміну від нашого елю, новини мої мають гіркий смак.
Едвард зрадив великих олдерменів. Він зрадив свого союзника Сіґтріґра.
Тож нам варто теж чекати на ворожнечу.
Ми стривожені, що він піде на північ
і додасть Нортумбрію і Альбу до своїх земель.
Ми маємо об'єднатися
і з честю зустріти загрозу могутнього Вессексу,
поки наші землі не поглинула ця англійська мрія.
-Що скажете, лорде Едмунде із Джарроу? -Так.
-Ельфґаре з Бервіку? -Теж присягаю.
А вас як звати?
Вітгар, мій лорде.
Вітгар з Беббанбурґу.
Переклад субтитрів: Анна Туркіна