EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Jeg er Uhtred, søn af Uhtred.
Aethelhelm fik startet en krig mellem saksere og daner,
men hans forræderi blev opdaget.
Sigtryggr dræbte ikke dronningen. Det var Aethelhelms mænd.
Han skal pågribes.
Sigtryggr ville svække sakserne og marcherede ud i krig.
Han gik til angreb i Aethelhelms lejr.
Edwards ankomst vendte krigslykken.
Jeg ville skabe fred, men Sigtryggr har reageret med flere blodsudgydelser.
De skal reddes.
Aethelhelm slap væk, men Sigtryggr blev taget til fange.
-Du må tage imod dåben. -Det kan jeg ikke.
Og jeg fik en dyster opgave…
Du skal gøre det.
…for at Sigtryggr skulle nå frem til Valhalla.
Bridas tørst efter hævn er ikke mindsket.
Sig, jeg kommer og tager ham.
Og en ny trussel har vist sig fra nord.
Kong Constantin af Skotland har dannet en alliance
med Northumbrias lensherrer og gjort krav på territorier.
Tiden er inde til at stå sammen.
Iblandt dem er min fætter Wihtgar.
Han myrdede sin far for at stjæle min fødselsret.
Skæbnen betyder alt!
Min dronning.
Glem mig ikke på din sidste rejse.
Dit sværd og mit hjerte vil altid tilhøre dig.
I nat begraves al kærlighed.
Sigtryggr! Du levede som kriger,
og du døde som konge!
-Lad os forenes i sorgen. -Min sorg er, at du lever, men ikke han.
Lad hende være.
Må vi dø, som du gjorde. Med ære i hjertet og latter i struben.
Må du sejle trygt til Valhalla, hvor vi vil drikke med dig igen!
-Vi vil mødes igen. -For Valhalla!
For Sigtryggr!
Har du set far?
Krigerpræsten fra Rumcofa. Han var tapper og gjorde Osferth stolt.
Jeg har hørt om din tapperhed. Lad os skåle på den.
Jeg har dårligt nyt. Brida har slået til igen.
Hvis han skal overleve natten, må Guds tilsmile ham.
Vi er hos dig, Pyrlig. Du er blandt venner.
Uhtred. Hun vil straffe dig.
Hun helmer ikke.
Hent Aethelstan. Vi skal bruge hans mænd. Vi skal finde og dræbe hende.
BASERET PÅ BERNARD CORNWELLS ROMANSERIE
-Har de fundet heksen? -Nej, herre konge.
Hvordan kan én kvinde undslippe merciske soldater?
Det ved jeg ikke, men Uhtred og hans mænd finder hende.
Er Aethelhelm stadig her i landet?
Der går rygter om, at han er på vej mod syd.
Selvfølgelig. Han vil mane til oprør.
-Kan Pyrlig rejse? -Nej.
Så må vi efterlade ham her.
Er det klogt at forlade Eoferwic med Brida på fri fod?
Det afhænger af, hvad du mener om, at Aethelhelm indtager Winchester.
Det må være hans plan. Vi skal sydpå.
-Kender Aelfweard til hans forræderi? -Vi mente, at I skulle fortælle om det.
Ja. Min søn har været igennem så meget. Dette ville såre ham yderligere.
Herre, jeg forstår godt, at I vil rejse, men jeg er bekymret for Eoferwic.
-I så selv den hektiske stemning. -Ja. Danerne markerer døden anderledes.
Forlader vi Eoferwic, vil de, der kæmpede mod Sigtryggr, være faldet forgæves.
Gør Eoferwic sikker, så vi har mulighed for at gå videre mod nord.
Indtag hele Northumbria, og opfyld alle sakseres drøm…
Det vil være nyttesløst, hvis Aethelhelm tager Wessex.
Folk her er lunefulde. Stemningen er ikke god.
De har ondt af lady Stiorra, og hendes sorg kan forårsage ballade.
-Og så er der Brida. -Luften er forgiftet, ja.
Hvis sympati for den unge enke er problemet, er der råd for det.
Tilkald lord Uhtred.
-Spørg ikke. Vi fandt hende ikke. -Måske er hun rejst væk.
Pyrlig kan ikke være gået langt med de sår. Hun er nær.
Hun ved, at hun vil blive dræbt her. Hun er hård, men ikke dum.
-Lad hestene hvile. Vi rider snart igen. -Uhtred. Kongen vil se dig.
-Der er ikke noget nyt. -Du skal følge med alligevel. Kom.
-Lord Uhtred. -Jeg har ikke noget med.
Ingen Brida, ingen Aethelhelm, ingen forandring med Pyrlig.
Hvordan går det med danerne? Eoferwics daner?
-Hvornår er I begyndt at tænke på dem? -Da jeg blev deres konge.
Jeg ved, det lyder sært. Jeg troede ikke, jeg skulle være deres konge.
I har altid begæret området.
Ja, men jeg håbede på en fredelig erobring.
-At folk kunne bo side om side. -Det blev svært, da I dræbte deres konge.
Ja. Kongens enke udviser en sorg, som kan røre de hårdeste hjerter.
Hun er ung. Hun elskede ham højt.
Hun har mistet meget. Sin fremtid, status og sit hjem.
-Hun havde gerne byttet det for sin mand. -Hendes sorg kan føre til følger.
-Måske skulle hun skjule den bedre. -Det er umuligt.
Måske kan jeg give hende lindring.
Jeg er nødt til at drage mod syd og sidde på Wessex' trone igen.
-Frygter I, Aethelhelm… -Jeg frygter ingen.
Men Aethelhelm kan skabe dissens, og derfor skal der være fred i Eoferwic.
Sig det til Brida. Hun skal nok føje jeres ønsker.
Det forventer jeg ikke, men jeg håber, at Stiorra vil.
Hvad skal hun gøre?
Sig, hun skal sværge mig troskab, så danerne ved,
at der ingen ufred er imellem os.
-Folk her har udstået for meget til det. -Det har vi alle.
Hun kunne stå i spidsen for danerne, som jeres søster gjorde i Mercia.
Det kunne give hende et formål med livet og…
Så længe hun ikke vil føre dem op mod mig.
Jeg tror ikke, at hun ønsker et oprør.
Men hun vil ikke døbes.
Min far sørgede for, at hun blev døbt som barn,
så hun er allerede frelst. Der er ingen grund til at gøre det igen.
Jeg skal anerkendes som den sande herre over Eoferwic.
Får hun så jeres beskyttelse?
-Ja. -Så siger jeg, at hun skal indvilge.
Tak, herre konge.
Jeg ved, at min datter ikke forventer sådan en ære.
Kan vi ikke ære vore bedste krigere, kan vi ikke være gode konger.
KONGEDØMMET MERCIA
Gud er barmhjertig. Det er hendes hest. Hun er tæt på.
Vent her, mens vi går ud og ser efter hende.
Lady Aelfwynn? Det er dig. Du er Aelfwynn af Mercia.
Du tager fejl.
Bestemt ikke. Mit navn er Glaedwine. Jeg kommer også fra Mercia.
Jeg var buddreng for din mor.
Jeg kondolerer.
Hvis du har tjent min mor, så gør, som jeg siger, og lad mig være.
Har du problemer?
Min bedstemor vil spærre mig inde i et kloster, så der ikke sker mig noget.
Så var det godt, at vore veje mødtes.
Jeg har fået til opgave at tjene og beskytte dig.
Af hvem?
-En, der holder meget af dig. -Cynlaef? Lever han?
-Han har ledt efter dig. -Jeg troede, han var…
Lad os få fart på. Jeg er bange for, at lady Aelswiths mænd er tæt på.
-Hvor er Cynlaef? -Denne vej.
Bare gå ind.
Lady Aelfwynn?
-Sagde du ikke, at Cynlaef var her? -Stol ikke på flotte mænd, lady Aelfwynn.
De vil bare pule dig eller stjæle fra dig.
Der. Det var ham, som kom til mig i Aegelesburg.
Han tilbød mig sølv for Aelfwynn.
-Vi har vist mødt hinanden før. -Lady Eadith.
-Ølstuernes horer ligner hinanden. -Hun er ikke en hore.
Det er ikke klogt at fornærme en lady, der har soldater med på rejsen.
Hun er ikke din ven. Hun tog mit sølv i bytte for nyt om, hvor du befandt dig.
Så tag dine almisser tilbage i bytte for Aelfwynn.
Det her vedkommer ikke dig, din heks.
Måske ikke hende,
men Aelfwynn er mit barnebarn, så det vedkommer mig.
Jeg genkendte dig ikke, lady Aelswith.
Det er en ære at være i selskab med dit barnebarn.
Behold sølvet som belønning for at finde hende.
Han gav op for let.
Du undervurderer, hvordan mænd bøjer sig for Alfreds enke.
Men frygt ikke. Vore vagter er i nærheden.
Det er ikke tilrådeligt at råbe om hjælp.
Jeg beder kun om et øjeblik, så jeg kan tale med hende som en bror.
Hendes far må komme før dig.
-Sig, at Brida er din fange. -Det kan jeg ikke.
Så sig, at hun bliver min, så jeg kan straffe hende.
-Hun er skyld i vor sorg. -Så lad være med at tænke på hende.
Hellere tænke på den, der begyndte det, end på den, der afsluttede det.
Jeg sørger også over Sigtryggr. Det ved du godt.
Der er begået stor uret mod dig, men din vrede vil ødelægge dig.
Ødelægge hvad? Jeg er intet. Ingens hustru og ingens dronning.
Du er dog en datter af en mand, som vil gøre alt for at rette op på det.
Jeg kan ikke gøre de døde levende, men jeg kan afhjælpe din sorg.
Jeg tror, der er trøst at finde.
-Det er alt, jeg ønsker, far. -Vi har fået et tilbud.
Edward foreslår, at du bliver landets frue og regerer i hans sted.
Du ville ikke være dronning, men Eoferwics øverste.
Hvad vil Edward have til gengæld?
-Du skal sværge troskab og tilgive… -Jeg kan ikke tilgive det med hjertet.
Så tilgiv med munden, og lad hjertet være tavst.
-Jeg holder ord, ligesom du gør. -Ja, men du er en enlig kvinde.
Jeg kan godt beskytte dig, men der kommer en dag…
Hvor du bliver kaldt væk, og jeg bliver ladt tilbage som altid.
Du må indse, at det er nødvendigt. Du skal sige ja, hvis du skal leve godt.
Hvem er de? Hvorfor har de taget os?
Din onkel vil have dig gemt væk, så du ikke truer Mercias trone.
Nej. Min søn er klog.
Så han hende som en trussel, ville han holde hende nær.
Ikke bruge lejede mænd på vejen.
Kun en velhavende kujon ville betale mænd for at…
Åh, dit tåbelige kvindfolk.
Aethelhelm. Han er lige så rig, som han er udspekuleret.
Kun han ville turde arrangere tilfangetagelsen af en lady,
en tidligere dronning og en…
Ja, altså han vidste ikke, at du ville være med.
-Det er en stor trøst. -Hvorfor skulle han tage mig til fange?
Det ved jeg ikke, og jeg vil heller ikke vide det.
Hvad kan vi gøre? Vi har ingen våben, ingen plan.
Det er ikke helt rigtigt.
Folk har før villet tage mit liv.
Jeg er naturligvis oplært i, hvordan jeg tager vare på mig selv.
Aelfwynn, vær ikke bange.
De ser os som svage og skrøbelige kvinder,
men det er vor styrke.
Det er tåbeligt af Aethelhelm og hans mænd at undervurdere os.
KONGEDØMMET SKOTLAND
Vi har svoret troskab. Hvorfor lader kongen os ikke rejse?
Han svinger med sin pik. Jeg tvivler faktisk på, at han har en plan.
-Tror du, der bliver krig med Wessex? -Nej.
Freden tjener begge konger bedre. Vi bliver her, kysser røv og tager hjem.
Den gamle ged er ikke fra Northumbria.
Endnu en herremand med nosser, der hænger længere nede end hans pung.
Herre konge.
De kalder mig danepuleren, men de er sandsynligvis snigmordere.
-Er du Edwards ambassadør? -Jeg er fra Wessex, ja. Lord Aethelhelm.
Vis mig gaven.
Jeg undskylder ydmygt. Der er ikke nogen gave.
Ingen tå fra Sankt Cuthbert eller brød fra den sidste nadver?
Kongen er usikker på, om I sætter pris på relikvier i Skotland.
Bad han dig sige det? Bad han dig fornærme mig?
Tilgiv mig. Jeg er blot budbringeren.
Jeg hørte om hans erobring af Mercia.
Gælder min traktat med Aethelflaed stadig?
Kongen har ikke fortalt om en traktat.
-Vil det sige, at han vil komme her? -Det har han heller ikke sagt.
Hvorfor sende en ambassadør, der påstår ikke at vide noget?
Hvad er han ude på?
Skal jeg skære hovedet af dig og sende det tilbage?
Herre konge, I lader til at være en mand, der kender værdien af nåde.
Derfor sætter jeg min lid til jeres barmhjertighed.
-Jeg er kommet for at advare jer. -Om hvad?
Jeg er bange for, at kong Edwards blik vandrer mod Northumbria og Skotland.
De ambitioner har jeg ikke.
-Fortæller du det af ren godhed? -Nej.
Jeg har ikke brug for advarsler. Vi er beredte.
Halvdelen af Northumbrias lensherrer har sværget mig troskab.
Så hvis du vil undgå krig, er jeg den forkerte konge at skræmme.
I misforstår mig. Jeg ønsker ikke fred.
Hvad så? Hvad er det her for et bedrag? Det er fup.
Edward er din familie. Han er gift med din datter.
Og det … er netop sagen.
Tilgiv mig, herre konge, for hun blev myrdet.
Jeg har endnu ikke hørt om dronningens død.
Edward ville have Wessex til at tro, at det var danerne.
Så … er det hævn, du søger?
Herre konge, hvis jeg…
Kongen er nådesløs i jagten på land.
Se, hvad han gjorde mod rigsrådet og hans behandling af Sigtryggr.
Han ser fjender overalt. Selv i mit barnebarn, sin tronarving.
Aelfweard, en sød, kristen dreng,
som ville nøjes med Wessex og Mercia.
Hvad er det for en plan, du vil sælge?
Hjælp mig med at gøre oprør mod kongen,
så sætter vi mit barnebarn på tronen i Wessex.
Aelfweard vil følge mit råd og love ikke at trænge ind i Skotland.
Jeres og hans kongedømmer vil få fred.
Jeg vil ikke være kongemager for sakserne. Der er ikke stor forskel på kongerne.
Derfor vil vi tilbyde mere end blot en traktat.
Vi kan give jer halvdelen af Mercias indtjening
ved at tilbyde ægteskab med lady Aelfwynn.
Jordene er frodige og frugtbare ligesom pigen.
Edward er farlig og optaget af at udvide sit rige.
Han er hjemsøgt af sin fars drøm
om at forene kongedømmerne til et såkaldt England.
Slår I ikke til nu, får I måske aldrig muligheden igen.
Giv mig tid til at tænke over det og tale med mine hærledere.
Men bliv i nærheden.
Du har vækket min interesse, og det skal der noget til for at gøre.
Jeg kan gøre det, mens de sover. De vil ikke opdage noget.
Lader vi dem leve, får vi en hel hær på nakken.
Det ender ikke godt, hvis man dræber royale kvinder.
Men du har ret. Gør vi det ikke, vil vi blive jagtet.
-De vil dræbe os. -Det ved vi ikke.
Vi er for mægtige, til at de vil lade os leve.
De ved, hvilke styrker jeg kan rejse.
Hvis vi skal gøre noget, skal det være nu.
Jeg … Jeg skal…
-Der er ikke noget pænt ord for det. -Pisse?
-Egetræet trænger til vand. -Hvor man kan se hende?
Det duer vel ikke at levere en tilsmudset last, gør det?
Gå.
Nu.
-Hvor fører du os hen? -Sæt dig.
Hvem skal vi overdrages til? Svar mig.
Sæt dig, eller jeg får dig til at gøre det.
Kæmp ikke imod!
Døden er alle mænds skæbne.
Vi er ikke mænd, og vi er ikke så lette at dræbe.
Så du det?
Jeg følte mig som ærkeenglen Michael, da han dræbte Satans hære.
Forsvind, eller jeg dræber dig med!
Aelfwynn! Løb!
Nej! Bedstemor! Hjælp mig!
Få dem til at forberede en ceremoni, og inviter de mest passende daner.
-Stiorra kan sværge troskab foran dem. -Det burde skabe ro. En klog plan.
Hvorfor er der ikke gjort plads til lady Eadgifu?
-Jeg troede, I havde sendt hende bort. -Det har jeg ikke.
Hendes tjenestefolk fik besked på ikke at pakke ud, men tage hjem.
-Hvorfor pakkede de ikke dine ting ud? -Herre.
Herre. Jeg vender tilbage til Cent.
-Jeg er ængstelig her. -Jeg ville aldrig udsætte dig for fare.
Det er ikke det, jeg er ængstelig for. Det er din vrede.
Så lad mig tage af sted. Det er det bedste.
-Hvorfor flygter du fra mig nu? -Jeg flygter ikke.
Jeg skåner dig for besværet med at sende mig bort.
Vi er både blevet velsignet og forbandet.
Nej, det går ikke. Ikke flere uægte børn.
-Det er derfor, jeg rejser. -Hvorfor virker du så kold?
Foretrækker du, at jeg hulker? Jeg er ikke et klynkende barn.
Jeg vidste, hvad jeg gjorde, og…
Jeg tager min straf med stolthed og takker Gud for vor tid sammen.
Jeg sagde…
…ikke flere uægte børn.
Gud har velsignet os.
Jeg ved ikke hvorfor, men … måske er det årsagen til al vor sorg.
Måske var Aelflaeds død en del af planen.
Måske var det meningen, at vi skulle giftes.
Lad os tilkalde en præst.
Kærligheden er tålmodig, kærligheden er blid.
Den misunder ikke.
Kærligheden praler ikke og bilder sig ikke noget ind. Amen.
-Allerede, far? -Aelfweard.
Er min mor afløst, mens hun ligger varm i graven?
Gud har sendt os en uventet velsignelse.
-Så jeg skal også skiftes ud. -Aelfweard, kom tilbage.
-Jeg befaler dig at komme tilbage! -Lad ham sørge over sin mor.
Find ham. Trøst ham, men mind ham om hans pligter.
Jeg finder mig ikke i et ulydigt barn.
-Jeg er blevet bedt om at trøste dig. -Der er ingen trøst at finde, fader.
Kongen elsker dig. Tal med ham, og du vil mærke det.
Hans handlinger siger noget andet.
Jeg skal ikke være konge, og han elskede ikke min mor.
Hvad kan jeg gøre, barn? Give dig livsmodet tilbage?
Søg min hjælp, og du vil få den.
-Der er en ting, men du vil sige nej. -Spørg.
Jeg må væk. Hvis jeg følges med en præst, bliver der nok færre problemer.
-Hvor vil du hen? -Jeg vil slutte mig til min bedstefar.
Jeg kan ikke hjælpe dig. Jeg ved ikke, hvor han er.
Men jeg ved, hvordan vi kan finde ham. Jeg ved, hvem der er i hans sold.
Jeg beder dig bare om ikke at lade mig rejse alene.
Jeg ville gerne hjælpe dig, men jeg råder dig til at blive her.
Du bør indfri din gæld til min bedstefar.
Han fortæller mig om de af hans mænd, som skylder ham tjenester.
Jeg er ikke lord Aethelhelms mand.
Ville kongen være enig, hvis jeg fortalte ham om din gæld?
-Er du klar? -Nej.
-Hvorfor skal jeg udstilles som et trofæ? -Det er et symbol på foreningen.
Gør nu den ene ting, og så kan du leve som en lady her.
Jeg ved, hvor svært det er, men stolthed drev Brida ud i mørket.
Knæl for din konge.
Jeg ved, det er klogt at knæle nu … men mit hjerte tillader det ikke.
Tilgiv mig.
-Man lod mig vide, at du ville gøre det. -Jeg ville efterkomme min fars ønske.
Men det ville være en vanære over for min husbond
og ødelægge alt, vi har opbygget i Eoferwic.
I vil ikke lade danerne leve i fred her.
Udviser du ikke troskab, må du tage konsekvenserne.
-Gør det ikke. -Du vil ydmyge mig.
-Jeg gav dig din værdighed tilbage. -I kan ikke give mig det, jeg ønsker.
-Stiorra, det er vanvid. -Nej. Jeg vil ikke ydmyge mig.
Jeg vil være fri.
Og hvis det betyder bødlens sværd, så lad mig slutte mig til min husbond.
Herre konge, I gav mig jeres ord på at skåne hendes liv.
Du og dine følgere bliver forvist fra Eoferwic.
De, som vil blive her, gør det på min nåde.
Men er du ikke rejst ved solnedgang, vil jeg ikke være så nådig.
-Stiorra! -Bring Rognvaldr hid, og lad ham knæle!
Hug ham ned, hvis han nægter!
Giv mig tid. Jeg kan rette op på det. Rognvaldr vil forråde jer.
Så henretter jeg ham og finder en anden og endnu en,
indtil jeg kan forlade denne fordømte by for evigt. Jeg råder dig til det samme.
Stiorra.
Edward vil give Eoferwic til Rognvaldr. Skal det være dit folks lod?
Han vil føre krig, indkræve skat og bruge børnene som slaver.
Ligesom han ville, da han førte Brida hertil.
Det vil ødelægge alt, vi har kæmpet for.
Misbruger han folket, vil de rejse ud for at finde deres dronning.
Rognvaldr vil ikke herske. Folket vil komme til mig.
Du må ikke smide alt væk i en nyttesløs jagt på værdighed.
Jeg er din datter. Jeg blev opdraget til at følge æren.
Få mig ikke til at gøre ting, du ikke ville gøre.
Da du svor sakserne troskab, blev din skæbne forandret.
Du blev Bridas legetøj og Huset af Wessex' nar.
-Hvad? -Sådan bliver min skæbne ikke.
Du! Læg dit sværd!
-Gå til hende. Tal med hende. -Hun vil ikke lytte til mig.
Hendes hjerte er knust og hendes livsmod med.
-Jeg vil bede for hende. -Hvorfor gør hun det?
-Hvorfor er hun så egensindig? -Ved du virkelig ikke det?
Herre. Det er Brida.
-Hun har en besked til dig. -Sig frem.
-Hun vil møde dig ved Loidis. Kom alene. -Sagde hun ikke andet?
-Nej. -Jeg ved, hvor hun er.
Herre. Tag ikke ud alene. Det er en fælde.
Selvfølgelig. Vore skæbner har været vævet sammen siden barndommen.
Enten dræber hun mig, eller også dræber jeg hende.
-Tænk over det et øjeblik. -Jeg har tænkt over det længe.
Hendes drab vil hjemsøge dig. Du kan også udvise barmhjertighed.
Jeg føler barmhjertighed for de uskyldige, hun dræber.
-Havde jeg dræbt hende før, så… -Vi skal ikke forstå grunden.
Vi skal kun tilgive Brida til trods for den.
Had avler mere had.
Alle hendes drab, siden jeg skånede hende, er blod på mine hænder.
Så må du frikende hende for skyld og dig selv med.
Ellers får du aldrig fred.
Sværg, at du ikke vil dræbe hende.
Fang hende, og lad hende møde dem, hun har begået uret.
Far, du må ikke dræbe hende.
Jeg vil ikke nyde det. Men det er nødvendigt.
Åbn porten!
Godt. I er her begge to.
Herre konge, det er nok klogest, at vi taler under fire øjne.
Lord Wihtgar er her for at hjælpe med den praktiske side af sagen.
Du skal føre lord Aethelhelm til din fæstning som gæst.
Der skal han forberede trolovelsen og afvente min ankomst.
Han skal behandles godt, for han har lovet mig meget
og vil ikke være dum nok til ikke at holde det.
Vi svor troskab til jer, herre konge, ikke…
Lord Wihtgar. Jeg kender dig ikke.
Jeg går ud fra, at din fæstning har strategisk værdi.
Du har nok hørt om den. Den hedder Bebbanburg.
Er det dig, der plager Uhtred?
Jeg havde ventet en ganske … anden.
Brida!
Kom frem!
Graver du din egen grav?
Min … eller din.
Jeg er klar. Uanset hvad, ender det, hvor det begyndte.
Det her er ikke nødvendigt.
Sjovt. Det sagde din søn, da han bad om at få lov til at beholde sine kugler.
En dag vil vi mødes på slagmarken, og jeg vil dræbe dig uden tøven.
Det betyder ikke, at du ikke elsker mig.
Uhtred! Lad mig dø! Vibeke venter på mig!
-Hold op! Det er forbi. -Det er aldrig forbi!
Uhtred, dræb mig! Kom nu!
Dræb mig, jeg har intet at leve for mere. Jeg opgiver ikke!
Der var noget, som døde i mig. Hvad venter du på? Dræb mig nu!
Nej! Jeg vil ikke dræbe dig.
Hvis min søn kunne tilgive dig, efter hvad du gjorde mod ham…
…må jeg gøre det samme.
Nej, kom nu. Gør det, din kujon! Gør, som jeg siger. Send mig til Valhalla!
-Gør det! -Nej!
Det ville være at dræbe en del af mig selv. Vi var forbundne.
Vi var ens. Der var håb, og det kan der opstå igen.
Hvordan?
Vi kan ikke begynde forfra.
Det gode, vi havde, er ødelagt.
Der er ikke noget tilbage. Du tænker med røven.
Nu lyder du som hende, jeg jagtede her i skoven
og pulede mellem træerne.
Den pige, jeg elskede.
-Hun er der stadig. -Er hun?
Jeg kan ikke finde hende.
Jeg vil hjælpe dig.
Stol på mig.
Brida.
-Hvad har du gjort? -Det, som du ikke kunne.
Tilgiv mig.
-Jeg fryser. -Nej.
Ragnar.
Brida.
Nej!
Brida.
Tekster af: Anne-Maria Sigbrand