PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Jsem Uhtred, syn Uhtreda.
Eduard se svým vojskem vpochodoval do Eoferwicu, kde obdržel velké novinky.
Byli jsme zároveň požehnáni i prokleti.
Další bastardi být nemůžou.
Vezmeme se.
Zavoláme si kněze.
Tak brzo, otče?
Takže mě nahradíš také.
Aelfweard opustil město se zdráhavým doprovodem.
Kam chceš jet?
Za svým dědečkem.
Aethelhelm se vydal na sever a uzavřel spojenectví
s králem Konstantinem Skotským.
Pomoz mi zažehnout povstání proti králi
a posadit mého vnuka na wessexský trůn.
Nabídli bychom ti polovinu výnosu z mercijských zemí
díky manželskému svazku s lady Aelfwynn.
Lady Aelswith neuspěla ve snaze osvobodit Aelfwynn od Aethelhelmových mužů.
Nebojuj s tím!
Aelfwynn! Utíkej!
Po Sigtryggrově smrti se chce Stiorra pomstít
všem, kteří jí přinesli zármutek.
- Prosím, řekni mi, že jsi zajal Bridu. - To nemůžu.
Tak mi řekni, že bude moje a ztrestám ji já.
S vědomím, že naše osudy jsou spjaté, jsem odpověděl na Bridinu výzvu.
Oba jsme věděli, že půjde o boj na smrt.
Ale naše pouto bylo příliš pevné.
Nezabiju tě.
Naděje byla předtím, může být zase.
Cos to provedla?
Ragnare...
Všechno je osud!
LEEDS KRÁLOVSTVÍ NORTHUMBRIE
Co tady děláš?
Uvidíme se Valhale.
Stiorro!
Stiorro! Proč se mnou nemluvíš?
Zprostila jsem tě její kletby, už si nemáme co říct.
Ona mě neproklela, vracela se zpátky ke mně.
Mohla se zachránit.
Sigtryggr neměl šanci zachránit se.
Nikdy nepochopím, proč jsi jí ty šance dával.
Mohl jsi ji zastavit, ale neudělal jsi to.
Tohle jsi dopustil, už mnohokrát.
Je konec. Teď už je po všem.
Stiorro, prosím, pojď se mnou. Půjdeme domů.
Ty žádný domov nemáš.
Ty mi nemáš co nabídnout.
Stiorro, trpěla jsi až moc.
Ne! Ti, kteří mi ublížili, trpěli příliš málo.
Nikdo nepocítil bolest, tak jako já. Ještě ne.
Tvůj život neskončil.
Ano, prohrála jsi, ale můžeš najít nový smysl.
Ztráty neseme s sebou, ale cesta vede dál.
Ano, půjdu dál, ale ne s tebou.
Budeme stavět tady.
Je tady dřevo, čistá voda i věrnost. Přijdou další Dánové.
- Budeme žít i umírat jako Dánové. - Tady pokoj nenajdeš.
Pak ho najdu po boku Sigtryggra.
Ne, to neříkej. To ti není souzeno.
To bohové nechtějí.
Já už na osud nevěřím.
Vždycky jsi mluvil, jako by každý čin byl částí nějakého plánu.
Všechno, co jsi udělal, jsi omlouval tím, že jsi neměl na vybranou.
To není pravda. Nejednám slepě.
Všechny bitvy, všichni, které jsi zabil.
Dal jsi jim přednost před rodinou a sváděl to na osud.
Tvůj osud mi přinesl jenom bolest a zármutek.
Proto je mou volbou otočit se k tobě zády.
PODLE ROMÁNŮ BERNARDA CORNWELLA
BAMBURGH KRÁLOVSTVÍ NORTHUMBRIE
Lorde Aethelhelme...
Máš návštěvu.
- Je to lady Aelfwynn? - Ne.
Pak jim laskavě řekni, že přijdu, až budu připraven.
Nejsem tvůj sluha.
Možná jsi spojencem krále Konstantina, ale jsi hostem v mé pevnosti...
Jsem připraven.
Kdo na mě čeká?
- Tvůj vnuk. - Aelfweard?
Proč jsi to neřekl?
Tak toto, toto je požehnání!
Milované dítě mého dítěte!
Konečně jsme zase spolu.
Ale ne.
- Copak se stalo? - Řekli ti o smrti mojí matky?
Jistě.
I když mám zlomené srdce,
mít tě tady mi přináší trochu úlevy od nekončícího smutku.
Můj otec se už znovu oženil.
Nová královna čeká dítě.
Nejspíš to bude chlapec, sémě tvého otce je silné,
a pokud tě uvidí jako hrozbu nástupnictví,
tvůj život bude v nebezpečí.
Moje nejhorší obavy se naplňují.
- Nemyslím si, že by mi ublížil. - Král dokáže být nemilosrdný.
Opravdu, ve své nejtemnější hodině
si umím představit, že tvá matka zemřela jeho příkazem.
Ne, byli to Dánové.
Možná ji nemiloval jako my, ale... to by neudělal.
Samozřejmě. Určitě máš pravdu.
Ale odteď uděláme vše, abychom naplnili její naděje pro tebe.
- Jsme zajedno? - Vždy.
Celým srdcem.
A otec Benedikt!
Vítej v Bebbanburgu!
Nekonečné díky, že jsi přivedl chlapce.
Tvůj dluh je splacen.
Dvojnásobně.
Teď pojď, večer oslavíme tvůj příjezd!
Pijte s chutí, jezte s chutí.
Leží před námi časy, kdy bude třeba hodně síly.
Hodujte!
- Jak budeme postupovat? - No, nejprve...
Svatba.
Král Konstantin Skotský sem míří, aby se oženil...
s lady Aelfwynn.
Sestřenka je tady?
Můžu ji vidět?
Ještě nedorazila, přes sliby tvého děda.
Bude tady! Prostě jí to chvíli trvá.
Jede pomalu jako všechny ženy.
Chce se vdát za krále Konstantina? Nechtěl bych ji nutit.
Pochopí, že je to pro její dobro, můj chlapče.
Zpečetí naše spojenectví se skotským králem
a dá mu důvod podpořit naše povstání.
To tvého otce vyprovokuje k válce.
K válce? Říkal jsi, že žádné krveprolití...
K válce ne.
Ke střetu, ve kterém zvítězíme.
Možná bude prolita trocha krve, možná shoří pár vesnic, ale...
Předvedeme králi naši větší sílu
a on připustí porážku.
Za to, že uzná porážku, budeš prohlášen příštím králem.
Tím to skončí.
Nebo bude tvůj otec zabit.
Dědečku, ubezpeč mě, že zabití mého otce není součástí plánu.
Jsem muž míru.
Vše, co dělám, je pro dobro Sasů.
Z Eduarda se stal tyran.
To řekni Dánům z Rumcofy, které zabili na tvůj příkaz.
Každý z nich byl spoluviníkem na vraždě mojí dcery!
Nezpochybňuj mě, Benedikte.
Mnohokrát jsem už dokázal,
že moje slova i činy jsou oprávněné.
Nerad bych, aby ses dočkal toho, čeho se bojíš.
Rád bych se pomodlil, o samotě.
Chci studovat Bibli.
Možná jsou v té knize nějaká moudrá slova
o tom, jakým jsem mužem.
Možná mě neznáš tak dobře, jak si myslíš.
Můj králi, přišly zprávy ze jihu.
Aelfweard není ve Winchesteru ani jinde ve Wessexu.
- Myslíš, že odjel za Aethelhelmem? - Je to pravděpodobné.
YORK KRÁLOVSTVÍ NORTHUMBRIE
Ale nevíme, kde je.
Taková nevděčnost.
Ta neúcta. Jak může být ten chlapec tak bláhový?
Stále truchlí za svou matkou a naše manželství bylo docela uspěchané.
- Nepokoušej se zmírnit můj hněv. - Je to chlapec. Takový bude i můj syn.
Žádná matka nechce, aby zavrhli jejího syna.
Mluvíš rozumně jako vždy. Jsem raněn jeho zradou.
A měl bys být. Je to bolestná urážka.
Doufal jsem, že jsem měl nad věcmi větší vliv, ale už zase se musím potýkat
s Aethelhelmovu provokací a nedokážu se z toho vymanit.
Naháním ho na koňském hřbetě.
Události ti ale přinesly Eoferwic.
Smělost proti Sigtryggrovi ti získala království, které otci unikalo.
Řízením koho? Aethelhelma.
- Ano, je to krutá ironie, ale... - Obávám se, že je to víc.
Jak to myslíš?
To všechno, proč... se to stalo?
V bezdůvodném spěchu jsem získal Mercii a Eoferwic.
Území, která odolala větším králům...
- Ten úspěch si zasloužíš. - Ano?
Možná mě Bůh zkouší. Nebo mě pokouší ďábel, abych se přeceňoval.
Tohle ponížení,
tahle zrada mého syna...
to je chvíle, která zpochybňuje mou pýchu, a musím myslet jasně.
Aelfweard je ztracený. Pokud bychom ho našli, bojoval bych s odpuštěním.
Uprchnout z paláce a spojit se s mužem,
který udělal tolik zlého mně i Wessexu,
to asi nedokážu odpustit.
V tvém lůnu máme dalšího syna.
Možná bych měl přijmout, že je Aelfweard ztracený
a dovolit mu toulat se jako uprchlík s Aethelhelmem.
Byl by neustálou hrozbou.
Lepší hrozba z Winchesteru než z tohoto paláce.
Ignorovat tu urážku by chtělo velkou sílu.
Já vím a bojuju s tím, ale moje srdce mi říká,
abych znovu nesedl na lep, který přichystal Aethelhelm.
Nebudu dbát na provokaci, posílím se, abych je zavrhl,
ale nebudu je honit, abych nespadl do pasti.
Jsem bláhový? Je to ďáblovo dílo?
No, já...
nechci hádat, co ďábel zamýšlí.
Stejně tak bych nikdy nenavrhla, abys zavrhl syna kvůli mému dítěti.
Ale protože ti radím, řekla bych,
že je to moudrá taktika, jak vyrovnat tyto ztráty.
Ovládáš tři ze čtyř království.
Po čase může náš syn bojovat o to poslední.
Tahle cesta není zneuctěním, pokud se po ní vydáš s čistým srdcem.
Když nebudu hrát, Aethelhelm nevyhraje.
Pak bude tančit, jak zapískám.
A já zvítězím.
Až bude po bojích...
až se shodneme na příměří,
vybudujeme nový palác v Lundene.
Leží mezi Mercií a Wessexem, poloha je vhodná pro obchod.
Měl by být v srdci tvého nového království.
Tohle je opravdu ambiciózní, dědečku.
Snad jsem hoden tvé víry ve mě.
Není to jen pouhá víra! Je to tvoje krev!
Se správným nasměrováním
tě bude lid opěvovat jako Aelfwearda Velikého!
Tvoje vláda se bude těšit stejné úctě jako vláda Karla Velikého.
A vztyčíme chrám na počest tvojí mrtvé matky.
Pod tvou vládou pohani už nikdy neublíží našemu lidu.
Žádný chlapec už neztratí matku, jako jsi ji ztratil ty.
- Je opilý? - Piva se ani nedotkl.
Myslím, že doopravdy věří, že dokáže sesadit saského krále.
Není tedy čas začít líbat jeho zadnici?
Jsem muž nevelkých zásad.
Raději tě označuju za pragmatika, pane.
I tak bych se nesnížil k tomu, abych si naklonil to wessexské lejno.
Nejsem si jistý, zda náš hostitel vítá tvoje ambice.
Pak zjistí, co se stane těm, kteří podrazí muže, jako jsme my.
Ty! Kluku!
Dones mi pivo!
- Dones pivo svému králi. - Ano, pane!
Prohlédni mu zadní kopyto. Je unavený.
Zneužil jsem jeho dobré nátury.
Uhtrede.
Nezabila mě.
Jsem rád, že se ti daří dobře, Pyrligu.
- Našel jsi ji? - Ano, našel.
A kde je teď?
Je u bohů.
- Rozhodl ses ji zabít? - Ne.
Měl jsi pravdu. Ale...
Všechno vám povím.
Teď chci, abys jel za svou sestrou. Stáhla se do lesů.
Chci, abys ji našel, promluvil si s ní a přiměl ji vrátit se do Rumcofy.
Proč se vydala do lesů?
Myslí si, že pro ni není místo, ale plete se.
Zakusila toho moc, Uhtrede.
Možná je lepší nechat ji být než jí rozkazovat.
Ne, znovu už ji neopustím.
Dokážu jí, že v Rumcofě je pro ni místo.
A že svedu být opravdovým otcem.
Otče, ten sentiment je sice ušlechtilý,
ale Stiorra byla královnou, nemůže žít v Rumcofě jako žena obchodníka.
A stalo se tam příliš mnoho, než aby to bylo útočiště.
Tak či tak nic jiného nemáme.
Pane!
- Jsi naživu. - Jsem.
A Brida?
- Ne. - Vím, že jsi dělal, co jsi mohl.
Aspoň je to za námi, že?
Víme, že sis vybral správou cestu, Uhtrede.
Měl by sis chvíli odpočinout.
Je to tak.
Říkal jsem si, že je čas vrátit se zpátky do klidu Rumcofy.
Slíbil jsem vašim rodinám váš návrat.
Nebezpečí pominulo. Wessex nás neohrožuje,
vyděláme si výběrem mýtného na řece.
Budeme bojovat s nájezdníky, vrátíme se k tomu, co bylo.
Pane, ne.
Naše rodiny uprchly do Wessexu.
Usadily se a čekají na nás.
Náš život v Rumcofě je zničený. Nechme mrtvé odpočívat v pokoji.
Vždyť to může být náš domov, skutečný domov pro nás a naše rodiny.
- Aethelstane, měl jsi to tam rád. - Měl.
- Chci ti být po boku. - A já tě tam chci.
Také chci sloužit svému otci.
- Potřebuje věrné a já... - Rozumím.
- Jistě nás přijedeš navštívit. - Pane...
Uhtrede, jsme bratři na život, v dobrém i ve zlém.
Pojedeme s tebou vstříc smrti.
Ale tohle není správné rozhodnutí. Náš čas v Rumcofě pominul.
Je tam až moc věcí, které připomínají, co jsme ztratili.
Nemůžeme se toulat věčně.
Nemůžeme nechat naše děti bez útěchy domova.
Uhtrede, no tak.
Přijdu o Stiorru, pokud jí nenabídnu naději.
Musíte souhlasit.
Jestli přikážeš odjezd do Rumcofy, pojedeme. Ale není nějaká jiná cesta?
Otevřete přední bránu!
Tady máš lekci, jednej s jistotou, prozřetelnosti a úsměvem.
Lady Aelfwynn.
- Slezla bys z toho koně? - Mám snad na výběr?
Ničeho se neboj.
K žádným násilnostem nedojde, jde o mírovou věc.
- Kde je Bresal? - Došlo k boji, který nepřežil.
Je mi to líto, pane. Vím, že to byl tvůj přítel.
Muži, které počítám mezi své přátele, neumírají snadno.
Můj králi!
Moment.
- Králi, je tady lady Aelswith. - Ano.
Můj králi, co se děje?
Připrav se na nový útok.
- Od Dánů? Nebo Aethelhelma? - Od nich ne.
Bude kratší a zákeřnější.
Můj nejdražší synu.
Matko, co se stalo s tvým plánem odvézt Aelfwynn z Mercie?
Nezdařil se a přináším hrozné zprávy.
- Aelfwynn byla cestou zajata. - Kým?
To nevíme jistě, ale jeden z nich nepřežil můj hněv.
Myslíme, že byli najatí.
Podezíráme je ze spolčení s Aethelhelmem.
Zburcuj lorda Aldhelma, ať okamžitě přijde probrat tuto záležitost.
Vydej rozkaz, aby ji hned začali hledat!
O čem chceš diskutovat?
Je tvoje krev a je v nebezpečí.
A ani nemluvím o její ceně pro tvoje nepřátele.
- Eduarde, proč váháš? - Já neváhám!
Pouze se snažím nehnat se slepě k činům.
- Eduarde, proč... - Nehádej se se mnou.
- Je dítětem Aethelflaed! - Jsem si vědom pokrevní linie.
Ale jsem si vědom i lorda Aethelhelma.
Nebudu unáhleně reagovat na provokaci a slepě ho honit.
Ani nevíme, kde je, tak mi dovol,
abych udělal, co myslím, že je správné.
Ještě jste neměli příležitost se seznámit.
- Matko, to je nová... - Nebudu se zabývat
jakousi děvkou, se kterou se pelešíš!
Chtěl jsem říct tvoje nová královna.
Eadgifu a já jsme se vzali.
Čeká moje dítě.
Nuže...
- Dítě bude požehnáním. - Děkuji.
Nechtěla jsem o tobě říct...
Poklekla bych, ale mám ztuhlé kosti z...
Ne, úplně chápu, už nejsi nejmladší...
Ze zabití muže svýma holýma rukama.
Zveličuje jen mírně.
Probodla jsem mu krk dýkou.
Ani jsem neměla rukavice.
Stalo se toho opravdu mnoho.
To si jistě zaslouží pořádný odpočinek.
Dostanete tu nejlepší komnatu v Eoferwicu.
Král a já se vyspíme jinde.
Je mi ctí poctít tě.
Doufám, že časem uznáš, že jsem pro tvého syna vhodná.
Říkám si, co se v mém synovi změnilo,
že nemá chuť bojovat za svou neteř
a navíc proti lordu Aethelhelmovi?
Stojí za tím ta nová nevěsta?
Ne, nemyslím si, že se král nechá snadno rozptýlit.
Pak jedná tak, že mu jednoduše nerozumím.
Paní Aelswith, je i jiná možnost.
Máš stříbro, můžete zaplatit muže, kteří ji najdou.
Stříbro? Za poctu zachránit Alfrédovu krev?
- Jen navrhuji... - Muži by měli platit mně
za výsadu bojovat v jejím jménu.
Jako vždy Bůh dává.
Mám pro tebe úkol.
Lorde Uhtrede, tady Eadith.
Ano?
- Myslel jsem, žes utekla do Frank. - Bohové měli jiné plány.
- A že to byla cesta. - Ulevilo se mi, že tě vidím.
Jen se neukvapuj, protože přináším těžkosti.
Mluvila jsem s tvými muži. Říkají, že se vracíš do Rumcofy.
Ano.
A jsi vítaná jet s námi, pokud chceš.
To je laskavé.
Jsi pevně rozhodnutý?
Ano. Vím, že tam lidé trpěli,
ale musím odvézt Stiorru z Eoferwicu a z území, o které přišla.
Našla si ji temnota.
Co se jí stalo?
Nezastavil jsem ji.
Neochránil jsem ji.
Možná bych s ní mohla promluvit.
Uzdravit její srdce.
Obávám se, že na to už je pozdě.
Dlouho jsem tu nebyl, když mě potřebovala.
Dal jsem svůj život Wessexu a Sasům.
Ten pocit znám.
Moje děti tím trpěly.
Nikdy jsem nedal šanci životu s rodinou poté, co jejich matka zemřela.
Myslel jsem, že když s nimi nebudu, ochráním je před nebezpečím, ale...
nebyl jsem otec, kterého si zasloužili.
Stiorru teď stravuje strach.
Už jsem to viděl. U Bridy. Viděl jsem, co se může stát.
Potřebuje místo, kde se uzdraví a znovu bude sama sebou.
A to místo je v Rumcofě?
To nevím, ale nic lepšího nemám.
Proč se mě na to ptáš?
Aelfwynn byla zajata Aethelhelmem. Král není ochotný jednat.
S lady Aelswith jsme si říkaly, že ty a tvoji muži...
Ne, Eadith, to nemůžu.
Je to dcera Aethelflaed, přísahal jsi chránit ji...
Nemůžu se rozdat ostatním, když mě potřebuje moje dcera!
Paní Aelswith má stříbro. Přesvědčovala jsem ji, aby najala muže,
ale ona nechce, je... - To je králova povinnost.
Ani moje, ani tvoje, králova.
Král na to neslyší.
Je mi líto, ale musím se postarat o vlastní dceru.
A co mám dělat já?
Uhtrede, Mercie ti zajistí vše, co k tomu úkolu budeš potřebovat.
- Neodjíždím hledat Aelfwynn. - Ale to musíš.
Eduard to odmítl.
I tak v tomto Mercii nepomůžu. Král časem přijde k rozumu.
- Věř mi, že mám své důvody. - Jistě.
Ale prosím tě, promluv si o tom s králem, nevěnuje tomu pozornost.
- I sobě navzdory tebe vyslechne. - Lorde Aldhelme!
Ale ne.
Zařídíš mi audienci u krále?
- Povolám tě, až bude vhodná chvíle. - Ta věc je naléhavá.
- Lord Aethelhelm rozdmýchává povstání. - To už víme! Zastavíme ho.
To není tak jisté.
Má za sebou skotskou armádu.
Uzavřel spojenectví s Konstantinem
a nabídl mu ruku lady Aelfwynn.
Samozřejmě.
Chce ji využít k uzavření dohody.
Jak o tom víš?
Sám jsem slyšel, jak o tom Aethelhelm mluví.
Doprovodil jsem lorda Aelfwearda k jeho dědovi.
- Pak jsi nepřítelem krále. - Já vím.
A přijmu trest, který mě má stihnout.
Ale Aethelhelmovu hrozbu nemůžeme ignorovat.
Chce vyvolat válku a Skotové půjdou s ním.
Až se proti sobě obrátí křesťanské říše, všechno bude ztraceno.
Měl bys odjet. Zachraň se. Já tvou zprávu předám.
A kde lorda Aethelhelma najdeme?
V pevnosti na sever odsud, v Bebbanburgu.
Je hostem lorda Wihtgara.
Snad jsi spala dobře.
Nespala jsem vůbec.
Skučení větru dokáže rozrušit ty, kteří jsou na takové věci citliví.
Prosím, jez.
I když to není jídlo, na které jsi zvyklá.
- Je to jídlo z mé země. - A jaké hody tvá země poskytuje?
- Proč jsi mě sem přivedl? - Abych tě ochránil, dítě.
Před králem.
- Neublížil by mi, jsme jedné krve. - Znovu se oženil.
Nová královna čeká dítě.
Vytváří si novou pokrevní linii.
Jak dějiny zas a znovu dokazují,
nový režim se chce zbavit pozůstatků toho starého.
Jsme rodina.
Tuto ochranu nepotřebuji.
Král ti odepřel trůn, který ti matka přenechala,
zavraždil hrabata, aby na trůn usedl on.
Jeho lhostejnost vůči tobě je očividná.
Kdybys nebyla tady, jistě by usiloval o tvůj život.
A abych zajistil tvou ochranu, jak by si přála tvoje matka,
našel jsem ti manžela.
Já už jsem zaslíbená Cynlaefovi z Rumcofy.
Chlapci z Rumcofy?
To určitě není vhodný druh pro Alfrédovu vnučku.
Ne, ty si vezmeš krále.
Ne jeho!
Pokrevní příbuzenství je špatné pro pokrevní linii.
Vytváří slabé muže a slabí muži jsou ještě slabšími králi.
Mám na mysli Konstantina Skotského.
Spojenectví s ním zajistí saským zemím bezpečí.
Nepřeji si být prodaná jako dobytek!
Nevidím pro tebe žádný jiný účel.
Nejsi královna, nejsi válečnice.
Sama přiznáváš, že jsi stěží lady.
Je to dobrý svazek a měla bys být vděčná.
Bratranče, prosím. Pokud v tobě zbývá trocha věrnost k rodině...
Nejsem to já, kdo není věrný rodině.
To rodina není věrná mně.
Raději se vrhnu z hradeb, než abych si toho muže vzala.
Tak do toho!
O jednu věc méně, kterou se musím zabývat.
Jak jsem si myslel.
Neslibuj, co nemůžeš splnit.
Co ode mě chceš?
Mluvíš si pro sebe, Uhtrede?
Nebo se snad modlíš?
- Asi jsem prokletý. - Pak mě považuj za ničitele kleteb.
Mysli si, že jsem bláhový kněz, ale cítím tvůj neklid.
Aethelhelm se spojil se Skoty, aby získal Northumbrii.
A své povstání zahajuje v Bebbanburgu.
Tak to je mi aspoň zvrat osudu.
Vůbec to není podivné.
Moji bohové se mi vysmívají, pokoušejí mou povinnost k rodině.
A proč by to dělali? Co jsi udělal?
Tak to nikdy nepochopím. Vím jen, že většinu svého života
jsem svůj meč propůjčil Wessexu, a to mě odvedlo od mé rodiny.
Stiorra myslí, že to bylo mé rozhodnutí, ale tím si nejsem tak jistý.
Občas si říkám, že mým osudem je toulat se a nikde nezakotvit.
Sloužil jsi rodu Wessexu se ctí.
Tvrdě jsem dřel za Alfrédovy ambice, ano.
Ale moje rodina tím trpěla.
Přineslo ti to Aethelflaed.
A ona pak zemřela. Bohové jsou krutí.
A teď nabízejí tohle?
Pravda, celý život je zkouška. Ale můj Bůh si nepřeje, abys selhal.
Možná je v tom nějaký záměr, který je ti nakloněný.
Možná si nemáš volit mezi svým osudem a Alfrédovými ambicemi,
mezi svými a jeho dětmi.
Možná máš sloužit oběma.
- Nemůžu sloužit dvěma pánům. - Co kdyby byl jenom jeden pán?
- Jeden Bůh, jeden osud, mnoho větví. - Ano, ano.
- Jeden strom. - V tom se naše víry liší.
A na tom budu trvat dál.
Přemýšlej o tom.
Obsadíš Bebbanburg a Northumbrie tak nepřipadne Skotům.
A navíc najdeš domov pro svoje potomky.
Tvrdíš, že je mým osudem zajistit Anglii Eduardovi?
Že celé to čekání na Bebbanburg mělo svůj smysl?
- Možná. - Tvůj bůh má smysl pro humor.
Vypadá to tak. A chceš odpovědět na jeho volání?
Ano, chci, ale je to cesta osudu, nebo arogance?
Pokouší mě k pádu?
Možná ta vlákna utkali mí bohové, možná dělají síť, aby mě lapili.
A když jsem selhal poprvé, bylo to znamení, které jsem ignoroval.
Když otec Beocca padl...
To bylo znamení, že Beocca věřil v poslání.
- Možná jsi nebyl připravený. - Byl, tak jako jsem teď.
- Co když znovu selžu? - A co když ne?
Co když ano? Kdybys při tom zemřel, co by se stalo?
Pověst by byla zničená, rodina ponechaná bez ochrany.
Ve Valhale by to byla velká hanba.
Ale v nebi hanba není.
V tom je ta krása.
Proto bych ti radil, abys věřil, že Bůh je na tvé straně.
A že nekráčíš sám.
Žádný Bůh není, jsou jen bohové.
Děkuji za tvou laskavost.
Mohl bys mít pravdu.
Možná jsou na mé straně.
Nějaké zprávy od lorda Aethelhelma?
Už má u sebe tu mercijskou dívku?
Prý od včerejší noci.
Jsem ohromený.
SKOTSKÉ KRÁLOVSTVÍ
Myslel jsem si, že možná přehání.
Podle mě je i tak nemoudré věřit muži, který zradil krále.
Pravda.
Ale co nabízí, je dobré, proto přesuneme vojáky blíž k hranicím.
Asi to chvíli potrvá, v Cumbralandu byly povodně.
Pak na sebe Eduarda neupozorníme,
dokud neshromáždíme všechny síly.
Až budeme pohromadě, pak se s ním utkáme.
Co když ho to nezastraší?
Bude muset do bitvy, ve které prohraje.
A tváří v tvář porážce mu dáme lepší nabídku.
A tím myslíš Skoty?
Nebo spojenectví s lordem Aethelhelmem?
Mé slovo platí.
Dokud to bude nezbytné.
Do rána budeme moct vyrazit.
- Králi. - Řekli mi Benediktovy zprávy.
Ale nevíš o mém plánu získat Aelfwynn a zajmout Aethelhelma.
Jak už jsem řekl matce, situace vyžaduje zdrženlivost.
- Vracíme se do Wessexu. - Poslouchej mě. Vím, jak tohle ukončit.
Nic to neukončí uspokojivě.
Aethelhelm čeká, že s armádou vyrazím do boje, a to je past.
Já vím, ale máme výhodu.
Otec Benedikt prozradil jeho plán.
Máme možnost udeřit, dokud je nepřipravený.
Bylo by bláhové nevyužít jí.
Ujišťuji tě, že nejsem bláhový.
Nejsem ochotný chovat se, jak nepřítel diktuje.
Tak ty nepřátele rozdělíme.
Okamžitě vyrazíme,
odřízneme Konstantina, než dorazí do Bebbanburgu.
Když ho zastavím a zabráním vpádu, pak...
Aethelhelm bude v Bebbanburgu bez spojenců.
Ovládá stráže v pevnosti,
ale mercijské armádě se nevyrovná.
- Nebude snadné dobýt pevnost. - V plném počtu je to možné.
Povedu wessexské muže a Skoty zatlačíme za hranice.
Aethelhelma přinutíme vzdát se a vydat Aelfwynn.
Co zabrání Konstantinovi, aby za pár let provedl další vpád?
Opevníš území severně od Bebbanburgu a já ho ohlídám.
Uhtred, lord z Bebbanburgu, jak jsi vždy chtěl.
- A ohlídáš ho sám? - Sám ne.
Tak to asi nemíříš zpátky do Rumcofy, pane.
Paní Aelswith říkala, že bys s tím potřeboval pomoct.
Našel jsi tedy muže, které jsem vyhledala, aby přivedli Aelfwynn, když ty jsi odmítl.
Ano, mnohokrát ti děkuji.
Až budeš mrtvý, kdo ohlídá sever po tobě?
Tvůj neplodný syn, nebo dítě Stiorry Dánské?
Za dceru mluvit nemůžu.
Ne, to nemůžeš. Uhtredův plán má mnoho výhod,
ale není to správný směr.
Dovolíš, aby došlo k tomu sňatku?
- Eduarde! - Dám Konstantinovi nabídku
výměnou za Aethelhelmovu hlavu.
Pro naše království je větší hrozbou.
Northumbrie je území nárokované námi i Skoty.
Dokud nedojde k dohodě, nenastane mír.
Nebudeme tím trpět jen my tady,
ale i farmáři, rybáři, rodiny.
Jsem králem všech Sasů, ne jen jednoho člověka.
A i když mám vůči němu dluh, nepostavím jeho
ani ambice nad životy svého lidu.
O Konstantinovi se říká, že je mužem,
který chce za každou cenu ochránit Skotsko.
Takže s ním uzavřu dohodu.
Výměnou za sňatek s Aelfwynn a vyčlenění lorda Aethelhelma,
rozdělíme Northumbrii,
abychom vytvořili opevnění u skotských hranic.
Rozdělil bys Northumbrii?
Za to území umírali mí předci. Za saské země!
- Konečně jsi tedy Sas? - Tamní lid mluví tvým jazykem.
Bývala tam dvě království, budou tam znovu.
Území u Bebbanburgu připadne Skotům
a zbavíme se Aethelhelma.
Obětuješ s ním i Aelfwynn?
Není to příjemné, ale rozumné.
Pokud rozdělíš Northumbrii,
přijdeš o šanci vytvořit království, o němž snil tvůj otec.
Ano, ale za to přinesu mír
do země větší a sjednocenější, než jaké kdy dosáhl on.
Ukončil jsem strašnou tyranii krvavého nástupnictví,
lidu se teď daří pod ochranou muže,
který jejich smrt nebere na lehkou váhu.
Můj králi, v tvém rozhodnutí není čest.
Není čest?
Zříct se šance sjednotit všechny země pro dobro mého lidu?
Odložit otcův sen, sen mojí rodiny, abych zabezpečil rozkvět?
To není čest, ale mučednictví.
Pokud se mi lidé budou chtít odměnit v modlitbách, budiž.
Ambice mého otce jim nic nepřinesly. Já je nezklamu.
Nebyly to ambice, byla to vize.
Vize není nic než sen. Jen blázen se za ním honí.
Já myslím, že se bojíš.
Války, smrti.
Bojíš se.
Jen blázen by se nebál.
A já nejsem blázen.
Ne!
Můj králi, to je bezcitné.
Vůči Aelfwynn a všem Sasům v Northumbrii.
Mercie jim dluží věrnost.
Mercii poslouží, až bude jih zajištěn.
Ne na úkor severu.
Aethelflaed by Uhtreda poslechla.
Musíme i my.
Dal jsem tvé sestře slovo, že Aelfwynn ochráním.
Neobětuju ji jako ty právě teď!
A mercijská armáda také ne.
- Stojím za Uhtredem. - Tak tady to máme.
Lord Aethelhelm není jediným rebelem.
Při vší úctě, králi...
není to jen lord Aldhelm, kdo věří, že se pleteš.
V Northumbrii jsou dobří lidé. Jsou to tvoji lidé.
Dlužíš jim svou ochranu.
Stojíme za Uhtredem.
Co říkáš, není špatně, můj synu.
V této věci se však prostě mýlíš.
Tvoje argumenty jsou uváženy,
ale nabádám tě k tomu, aby ses řídil radou lorda Uhtreda.
Tvůj otec věřil jeho úsudku a ty bys měl také.
Aethelstane, můj synu, co povíš?
Měl bych vytáhnout proti Skotům a riskovat desetiletí bojů,
či najít řešení vyhovující oběma stranám, které však upírá Uhtredovi jeho domovinu?
- Nemusíš odpovídat, Aethelstane. - Ale měl by.
Aelfweard se ukázal jako zrádce,
Aethelstan jako král by mohl čelit Skotům.
Co řekneš, Aethelstane?
Naše víra nás učí mluvit pravdu.
Učí nás hledat mír.
A že křesťané se musí sjednotit.
Opustit ty ve tvém království...
rozdělit jejich území,
to není jednota.
Jsem s lordem Uhtredem.
Nejde to podle tvého plánu, pane králi.
Jak jsem říkal, Uhtrede, nebudeš sám.
Shromáždíme armádu.
Nestrpím další vzpurnost.
Jsem spravedlivý. Ale vzpomeňte na ty, jež jsem potlačil.
Pomyslete na hrabata, na Sigtryggra.
Brány zůstanou uzavřeny všem. Nikdo neodjede pod trestem popravy.
Pak mercijská stráž dostane rozkazem vylomit brány.
Můžeš s námi bojovat, králi, ale my vrátíme útok.
Otálej a přijdeme o výhodu.
Můžeš se přidat k naší misi, nebo se trápit tady.
Do úsvitu budeme pryč.
Vyber si!
Překlad titulků: Eva Dostálová