A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
A nevem Uhtred, Uhtred fia.
Edward Eoferwicbe ment a seregeivel, ahol fontos hírt kapott.
Egyszerre volt rajtunk áldás és átok.
Nem lehet több fattyú.
Össze kell házasodnunk.
Hívjunk egy papot!
Ilyen gyorsan, apám?
Tehát az én helyemet is más veszi át.
Aelfweard elhagyta a várost, nem túl lelkes kísérőjével.
Hová utaznál?
A nagyapámhoz.
Aethelhelm ugyanis északra ment, és szövetséget kötött
Constantin skót királlyal.
Segítesz lázadást szítani a király ellen.
Az unokámat ültetjük Wessex trónjára.
Mercia bevételeinek a felét ajánlanánk fel,
az Aelfwynn úrnővel kötött házasság segítségével.
Aelswith nem tudta kiszabadítani Aelfwynnt Aethelhelm embereinek fogságából.
Ne küzdj ellene!
Aelfwynn, menekülj!
Sigtryggr halála után Stiorra bosszút akar állni azokon,
akik fájdalmat hoztak rá.
- Kérlek, mondd, hogy Brida a foglyod! - Nem tehetem.
Akkor mondd, hogy az enyém lesz, hogy megbüntethessem.
Mivel a sorsunk összefonódott, válaszoltam Brida hívására.
Tudtuk, hogy halálos párbaj lesz.
De túl erős volt a kötelék.
Nem öllek meg.
Ahogy régen volt remény, most is lehet.
Mit tettél?
Ragnar…
A végzet minden.
NORTHUMBRIAI KIRÁLYSÁG
Mit csinálsz itt?
Találkozunk a Valhallában.
Stiorra!
Stiorra! Miért nem beszélsz velem?
Megszabadítottalak az átkától, nincs miről beszélni többet.
Nem átkozott el. Vissza akart térni hozzám.
Megmenthettem volna.
Sigtryggr nem kapott esélyt arra, hogy megmeneküljön.
Sosem fogom megérteni, Bridának miért akartad megadni.
Megmenthetted volna, de sosem tetted.
Sokszor hagytad, hogy ez történjen.
Ami történt, megtörtént. Már vége.
Stiorra, gyere velem! Hazamehetünk.
Nincs otthonod.
Semmit sem tudsz ajánlani nekem.
Stiorra, túl sokat szenvedtél.
Nem! Akik fájdalmat okoztak nekem, túl keveset szenvedtek.
Senki sem érezte azt a fájdalmat, amit én. Még nem.
Az életed még nem ért véget.
Igen, veszteség ért, de új célt fogsz találni.
Magunkkal visszük a veszteségeinket, de folytatjuk az utunkat.
Igen, folytatni fogom az utam, de nem veled.
Itt fogunk építkezni.
Van fa, friss víz és hűségből sincs hiány. A többi dán is jön.
- Dánként fogunk élni és meghalni. - Itt nem vár rád béke.
Megtalálom Sigtryggr halott ölelésében.
Nem, ne mondd ezt! Nem ez az utad.
Nem ez az istenek akarata.
Már nem hiszek a végzetben.
Mindig úgy beszéltél, mintha a tetteink egy nagyobb terv részei lennének.
Folyton azzal mentetted fel magad, hogy semmi sem a te döntésed volt.
Ez nem igaz. Nem vakon mentem előre.
A sok csatád, a sok ember, akiket megöltél.
A családod helyett őket választottad, és azt mondtad, ez a végzeted.
A végzeted nekem csak fájdalmat és gyászt hozott.
Ezért úgy döntöttem, hogy hátat fordítok neked.
BERNARD CORNWELL REGÉNYEI NYOMÁN
NORTHUMBRIAI KIRÁLYSÁG
Aethelhelm nagyúr…
Látogatóid érkeztek.
- Aelfwynn úrnő az? - Nem.
Akkor mondd meg nekik, hogy jövök, amint kész vagyok!
Nem vagyok a szolgád.
Constantin király szövetségese vagy ugyan, de vendég a váramban…
Készen állok.
Ki akar látni?
- Az unokád. - Aelfweard?
Miért nem ezzel kezdted?
Ez tényleg az Úr kegyelme!
Gyermekem drága gyermeke!
Végre újra találkozunk!
Jaj, ne!
- Mi történt? - Tudsz az anyám haláláról?
Természetesen.
És bár összetört a szívem,
az, hogy itt vagy, könnyít egy kicsit a végtelen szomorúságon.
Az apám máris újra megnősült.
Az új királyné terhes.
Valószínűleg fiú lesz, az apád magja erős,
és ha úgy érzi, fenyegetést jelentesz az utódlásra,
veszélybe kerül az életed.
Beigazolódnak a legrosszabb félelmeim.
- Nem hinném, hogy bántana. - A király könyörtelen tud lenni.
A legsötétebb pillanataimban
néha arra gondolok, hogy az anyád a parancsára halt meg.
Nem, a dánok tették.
Talán nem szerette úgy, mint mi, de ilyet nem tenne.
Persze. Biztosan igazad van.
De mostantól minden tettünk édesanyád reményeinek beteljesítését szolgálja.
- Egyek vagyunk? - Örökké.
Teljes szívemmel.
És Benedict atya!
Köszöntelek Bebbanburgben!
Örök hálám azért, hogy elhoztad a fiút.
Ezzel minden adósságodat leróttad.
Kétszeresen.
Most gyere! Ma este az érkezésedet ünnepeljük.
Igyatok és egyetek derekasan!
Sok erőre lesz szükségünk az elkövetkező időszakra.
Egyetek!
- Mi lesz a következő lépés? - Nos, az első…
Egy esküvő.
Constantin, Skócia királya ideutazik, hogy elvegye
Aelfwynn úrnőt.
Az unokatestvérem itt van?
Beszélhetek vele?
A nagyapád ígéretei ellenére még nem érkezett meg.
Itt lesz. Egyszerűen csak nem siet.
Lassan lovagol, mint minden nő.
Hozzá akar menni Constantin királyhoz? Nem akarok kényszerházasságot.
Meg fogja érteni, hogy ez a legjobb megoldás, fiam.
Megpecsételi a skót királlyal kötött szövetségedet,
és okot ad neki a lázadásunk támogatására.
És eléri, hogy az apád háborút indítson.
Háborút? Azt hittem, vérontás nélkül is menni fog…
Háború nem lesz.
Lesz némi szembenállás, és mi fogunk győzni.
Talán folyik majd némi vér, felégetnek pár falut, de…
Megmutatjuk a királynak, hogy túlerőben vagyunk,
és elismeri a vereségét.
Cserébe te leszel a következő király.
Ezzel le is zárul a dolog.
Vagy megölik az apádat.
Nagypapa, erősítsd meg, hogy apám megölése nem része a tervnek!
A béke pártján állok.
Minden tettem a szászok jólétét szolgálja.
Edward zsarnokká vált.
Ezt a dánoknak mondd, akiket megölettél Rumcofában!
Mind bűnrészes volt a lányom halálában!
Ne kérdőjelezz meg, Benedict!
Sokszor bizonyítottam már,
hogy a szavaim és a tetteim egyformán becsületesek.
Akkor nem szeretném, ha találkoznál azzal, amitől rettegsz.
Most imádkozni szeretnék, egyedül.
Vár rám néhány vers.
A szent könyv talán tartalmaz néhány bölcs passzust arról,
hogy milyen ember vagyok.
Talán nem ismersz olyan jól, mint hiszed.
Királyom, híreket kaptunk délről.
Aelfweard nincs sem Winchesterben, sem Wessexben.
- Szerinted Aethelhelmhez ment? - Nagyon úgy tűnik.
NORTHUMBRIAI KIRÁLYSÁG
Bár nem tudjuk, hol van.
A hálátlanság.
A becstelenség. Hogy lehet ilyen ostoba a fiú?
Még mindig gyászolja az anyját, és a házasságunk gyorsan jött.
- Ne próbáld csökkenteni a haragomat! - Csak egy fiú. A gyermekem is az lesz.
Egy anya sem akarja, hogy a férje megtagadja a fiát.
Észszerűen beszélsz, mint mindig. Sebet ejtett rajtam az árulása.
Jogosan. Súlyosan megsértett.
Azt hittem, én irányítok, de ismét az a helyzet, hogy csak reagálok
Aethelhelm provokációira, és nem én kezdeményezek.
Lóra pattanok és üldözöm.
Ez a lendület hozott el Eoferwicbe,
és a bátorságod elnyerte a királyságot, amit az apádnak nem sikerült.
Kinek a tervét követve? Aethelhelmét.
- A helyzet kegyetlen iróniája, igaz, de… - Attól tartok, többről van szó.
Mit jelent ez?
Ez az egész… miért történik?
Túlzott gyorsasággal hódítottam meg Merciát és Eoferwicet.
Ez nálam nagyobb királyoknak sem sikerült…
- Megérdemled a sikert. - Valóban?
Talán az Úr tesz próbára. Vagy az ördög kísért meg, hogy túl nagyratörő legyek.
Ez a megaláztatás,
a fiam árulása…
Kihívás a büszkeségemnek, és világosan kell gondolkodnom.
Aelfweard elveszett számomra. Ha rábukkanunk, nehezen bocsátanék meg.
Elszökött a palotából, és szövetkezett azzal,
aki sok bűnt követett el ellenem és Wessex ellen.
Nem tudom, meg tudom-e bocsátani.
A méhedben másik fiam növekszik.
Talán el kellene fogadnom, hogy Aelfweard elveszett,
és hagyni, hogy szökevényként bolyongjon Aethelhelmmel.
Így örökre fenyegetés maradna.
Jobb, ha Winchestertől távol fenyegetés, és nem a palotában.
Nagy erő kellene figyelmen kívül hagyni ezt a sértést.
Tudom, és küzdök is vele, de a szívem azt súgja,
hogy ne kapjam be újra Aethelhelm csaliját.
Nem hagyom provokálni magam, felkészülök a támadások visszaverésére,
de nem veszem üldözőbe őket, nem sétálok be a csapdába.
Ostoba vagyok? Az ördög útját követem?
Nos, én…
Sosem próbálnám kitalálni az ördög szándékát.
De nem szeretném, ha eltaszítanád a fiadat a fiam kedvéért.
Viszont a tanácsadódként azt mondanám,
hogy okos stratégia megtartani a hódításokat.
A négy királyságból hármat te irányítasz.
A fiunk idővel harcba szállhat a negyedikért.
Ez az út nem becstelen, ha tiszta szívvel lépsz rá.
Ha nem játszom, Aethelhelm nem nyerhet.
Akkor úgy táncol, ahogy én fütyülök.
És én győzök.
Miután véget ért a harc…
miután megkötöttük a békét,
új palotát építünk Lundenében.
Mercia és Wessex határán van, ideális hely a kereskedelemre.
Ez a város lesz az új királyságod szíve.
Nagyszabású tervek, nagyapám.
Remélem, méltó vagyok bizalmadra.
Ez nem puszta bizalom kérdése, hanem a véredé!
A megfelelő tanácsokkal
a néped Nagy Aelfweardként fog emlegetni!
Ugyanolyan megbecsülésnek örvend majd az uralkodásod, mint Nagy Károlyé.
És székesegyházat emelünk drága anyád emlékének.
Az uralmad alatt a pogányok többé nem háborgathatják a népünket.
Egy fiú sem veszíti el úgy az anyját, mint te.
- Részeg? - Nem ivott sört.
Talán tényleg elhiszi, hogy megfoszthatja trónjától a szász királyt.
Talán ideje megcsókolni a seggét?
Egyáltalán nincsenek elveim.
Gyakorlatiasnak neveznélek, uram.
De még én sem nyalnám a talpát annak a wessexi féregnek.
Nem vagyok biztos abban, hogy a vendéglátónk osztozik a törekvéseidben.
Akkor majd megtanulja, mi történik, ha hozzánk hasonló útját keresztezi.
Te, fiú!
Hozz nekem sört!
- Hozz sört a királyodnak! - Igen, uram!
Figyelj a hátsó patájára! Fáradt.
Visszaéltem a jó természetével.
Uhtred!
Nem sikerült megölnie.
Örülök, hogy jól vagy, Pyrlig.
- Megtaláltad? - Igen, megtaláltam.
Hol van most?
Az istenekkel.
- Úgy döntöttél, megölöd? - Nem.
Igazad volt. De…
Mindent elmesélek.
Most azt kérem, keresd meg a testvéred! Bevette magát az erdőbe.
Keresd meg, beszélj vele, és érd el, hogy visszatérjen Rumcofába!
Miért ment az erdőbe?
Úgy gondolja, nincs hely a számára, de téved.
Sok szenvedésen ment át, Uhtred.
Talán jobb békén hagyni, és nem parancsolgatni neki?
Nem, nem hagyom magára újra.
Bebizonyítom, hogy van hely számára Rumcofában.
És hogy igazi apa tudok lenni.
Apám… a szándékod nemes,
de Stiorra királyné volt. Nem élhet Rumcofában egy kereskedő feleségeként.
És egyébként is túl sok minden történt ott ahhoz, hogy menedék legyen.
Csakhogy számunkra nincs más hely.
Uram!
- Élsz. - Igen.
És Brida?
- Nem. - Tudom, hogy megtetted, amit tudtál.
De legalább vége, igaz?
Tudtuk, hogy a helyes utat fogod választani, Uhtred.
Most pihenned kell egy kicsit.
Valóban.
Azt gondoltam, ideje visszamenni Rumcofa békés városába.
Megígértem, hogy visszamehettek a családotokhoz.
Elmúlt a veszély. Nem kell Wessexbe menekülni,
kereshetünk egy kis pénzt a folyó kereskedőinek vámjából.
Harcolhatunk az útonállókkal. Minden a régi lehet.
Uram… nem.
A családjaink Wessexbe menekültek.
Letelepedtek, ott várnak minket.
A rumcofai életünk elpusztult. Hagyjuk békében nyugodni a holtakat, jó?
De igazi otthon lehet számunkra és a családjaink számára.
- Aethelstan, szerettél ott lenni. - Igen.
- Szeretnélek elkísérni. - Szeretném, ha jönnél.
De az apámat is szolgálni akarom.
- Hűségre van szüksége, és én… - Megértem.
- Biztosan meglátogatsz minket. - Uram…
Uhtred, testvérek vagyunk, együtt jóban és rosszban.
A halálba is követünk, te is tudod.
De nem ez a jó döntés, uram. A rumcofai korszakunk lezárult.
Túl sok dolog van ott, ami arra emlékeztet, amit elvesztettünk.
De nem kószálhatunk örökké.
Nem hagyhatjuk biztos menedék nélkül a gyerekeinket.
Uhtred, ne csináld ezt!
Stiorra elveszett, amíg nem tudok reményt adni neki.
Bele kell mennetek.
Ha Rumcofa a parancsod, követünk. De megkérdezem: van más megoldás?
Első kaput kinyitni!
Ez most hasznos lecke: légy magabiztos, és a gondviselés rád mosolyog!
Aelfwynn úrnő!
- Leszállsz a lóról? - Van választásom a kérdésben?
Ne félj!
Nem célom az erőszak, nem akarok mást, csak békét hozni.
- Hol van Bresal? - Volt egy összecsapás, nem élte túl.
Sajnálom, uram. Tudom, hogy jó barátod volt.
Azok, akiket igazán a barátomnak tartok, nem halnak meg ilyen könnyen.
Királyom!
Pillanat!
- Királyom, Aelswith úrnő van itt. - Igen.
Királyom, mi történt?
Készülj új támadásra!
- A dánok? Vagy Aethelhelm? - Egyik sem.
Alacsonyabb és gonoszabb.
Legdrágább fiam!
Anyám, mi lett a tervből, hogy elviszed Aelfwynnt Merciából?
Balul sikerült, ezért rossz híreket hozok.
- Aelfwynnt elfogták az úton. - Ki?
Nem vagyunk biztosak benne, de egy legalább nem élte túl a haragomat.
Felfogadott emberek lehettek.
Gyanúnk szerint Aethelhelm nagyúr emberei.
Ébresszétek fel Aldhelmet! Azonnal tanácskozni akarok vele.
Azonnal add ki a parancsot a megkeresésére!
Mit kell ezen megbeszélni?
A véred, és veszélyben van.
Arról nem beszélve, milyen sokat ér az ellenségeidnek.
- Edward, miért habozol? - Nem habozom!
Egyszerűen csak nem kezdek vakon kapkodni.
- Edward, miért…? - Kérlek, ne vitázz velem!
- Aethelflaed gyermeke! - Tisztában vagyok a vérvonalával.
Viszont Aethelhelm nagyurat is ismerem.
Nem reagálok elsietve a provokációra, és nem vetem utána magam vakon.
Azt sem tudjuk, hol van, szóval engedd meg,
hogy azt tegyem, ami szerintem helyes.
Még nem mutattak be titeket egymásnak.
- Anyám, ő az új… - Nem érdekel,
melyik ringyóval bújsz ágyba!
Azt akartam mondani, hogy ő az új királynéd.
Összeházasodtam Eadgifuval.
Gyermeket vár.
Nos…
- A gyermek áldás lesz. - Köszönöm.
Nem akartam rád azt mondani, hogy…
Letérdelnék, de a csontjaim merevek a…
Nem, teljesen megértem, már nem vagy fiatal…
Attól, hogy puszta kézzel mészároltam le egy férfit.
Ez enyhe túlzás.
Kést döftem a nyakába.
Nem volt rajtam kesztyű.
Eseménydús időszak van mögöttünk.
Akkor mindenképpen kiérdemelted a pihenést.
Intézkedem, hogy Eoferwic legnagyobb hálótermét kapd meg.
A királlyal alhatunk máshol.
Megtisztel, hogy tiszteleghetek előtted.
Remélem, hogy idővel méltónak fogsz tartani a fiadhoz.
Kíváncsi vagyok, mi változott meg a fiamban,
hogy nem akar harcolni az unokahúgáért,
ráadásul Aethelhelm nagyúr ellen?
Talán az új felesége?
Nem hinném, hogy ilyen könnyű elterelni a király figyelmét.
Akkor egyszerűen nem értem a lépéseit.
Van másik lehetőség is, Aelswith úrnő.
Van ezüstöd, fel tudsz fogadni embereket, hogy megkeressék.
Ezüst? A megtiszteltetésért, hogy megkeressék Alfred vérét?
- Csak azt mondom… - Nekem kellene fizetniük.
A megtiszteltetésért, hogy harcolhatnak a nevében.
Az Úr szokás szerint gondoskodik az övéiről.
Megbízásom van a számodra.
Uhtred nagyúr, Eadith vagyok.
Igen?
- Azt hittem, Frankiába mentél. - Az istenek mást akartak.
- Nem semmi út volt. - Megkönnyebbülés, hogy látlak.
Ne olyan gyorsan! Csak újabb bajt hozok.
Beszéltem az embereiddel. Tényleg visszatérsz Rumcofába?
Igen.
Szívesen látlak, ha jönni akarsz.
Kedves tőled.
Mindenképpen ez a terved?
Igen. Tudom, hogy az ottaniak szenvedtek,
de el kell vinnem Stiorrát Eoferwic és az elvesztett birtokai közeléből.
Rátalált a sötétség.
Mi történt vele?
Nem akadályoztam meg.
Nem védtem meg.
Nos, talán beszélhetnék vele.
Megpróbálnám meggyógyítani a szívét.
Attól félek, ezzel már elkéstünk.
Sok éven át nem voltam mellette, amikor kellettem volna.
Wessexre és a szászokra áldoztam az életemet.
Ezt az érzést ismerem.
A gyermekeim szenvedtek.
Az anyjuk halála után sosem adtam esélyt nekik arra, hogy családként éljünk.
Azt hittem, a távollétem megvédi őket a rám leselkedő veszélyektől, de…
Nem voltam az apjuk. Nem úgy, ahogy megérdemelték volna.
Stiorrát elnyeli a rettegés.
Korábban láttam már ezt, Bridánál. Láttam, mire képes.
Kell egy hely, ahol begyógyulhatnak a sebek, ahol visszatalálhat önmagához.
És ez a hely Rumcofa?
Nem tudom, nincs másik.
Miért kérdezed?
Aethelhelm elraboltatta Aelfwynnt. A király habozik cselekedni,
és Aelswith úrnővel azon gondolkodtunk, hogy az embereiddel…
Nem, Eadith. Nem lehet.
Aethelflaed lánya, felesküdtél, hogy megvédelmezed…
Nem segíthetek másoknak, amikor a lányomnak kellek!
Aelswith úrnőnek van ezüstje. Próbáltam meggyőzni, fogadjon fel valakit,
- de nem hajlandó rá… - Ez a király kötelessége.
Nem a miénk, a királyé.
A király süket erre.
Sajnálom, a lányommal kell törődnöm.
Akkor mihez kezdjek?
Uhtred, bármi kell a kutatáshoz, Mercia megadja.
- Nem keresem meg Aelfwynnt. - De muszáj.
Edward nem hajlandó rá.
Mégsem segíthetek Merciának. A király idővel észhez fog térni.
- Hidd el, megvan az okom erre! - Persze.
De kérlek, beszélj a királlyal! Engem nem hallgat meg.
- Bár nem akarja, rád hallgat. - Aldhelm nagyúr!
Ne ma!
Jelentenéd a királynak, hogy beszélni szeretnék vele?
- Hívni foglak, ha alkalmas lesz. - Sürgős ügyben keresem.
- Aethelhelm nagyúr lázadást szít. - Tudjuk. Meg fogjuk állítani.
Nem olyan biztos.
Maga mellett tudhatja a skót sereget.
Szövetséget kötött Constantinnal,
és felajánlotta neki Aelfwynn úrnő kezét.
Hát persze.
Felhasználja az alkuhoz.
Honnan tudsz erről?
Magától Aethelhelmtől hallottam.
Elkísértem Aelfweard urat a nagyapjához.
- Akkor a király ellensége vagy. - Tudom.
És elfogadom a büntetésemet, bármi is az.
De Aethelhelm túl nagy veszély ahhoz, hogy ne figyeljünk rá.
Háborúzni akar a király ellen, és a skótok követik.
Félek, minden elveszik, ha a keresztény országok egymás ellen fordulnak.
Távozz innen! Menj biztonságos helyre! Átadom az üzenetedet.
Hol találjuk Aethelhelm nagyurat?
Egy erődben, északra innen. A neve Bebbanburg.
Wihtgar nagyúr vendége.
Remélem, jól aludtál.
Egyáltalán nem aludtam.
A szél süvítése felzaklathatja azt, aki érzékeny az ilyesmire.
Kérlek, egyél!
Az étel nem olyan, mint amihez szoktál.
- A birtokaim adják. - És micsoda kincsekkel szolgálnak!
- Miért hoztál ide? - Hogy megvédjelek, gyermek.
A királytól.
- Sosem bántana, a rokona vagyok. - Újraházasodott.
Az új királynő terhes.
Új vérvonalat indít.
A történelem újra és újra bebizonyította,
hogy az új uralom meg akar szabadulni a régi maradékaitól.
Rokonok vagyunk.
Nincs szükségem erre a védelemre.
A király elvette tőled a trónt, bár az anyád rád hagyta,
és megölte a főurakat, hogy ő foglalhassa el.
Jól láthatóan nem számítasz neki.
Ha nem lennél itt, már biztosan megöletett volna.
És hogy gondoskodjak a védelmedről, ahogy az anyád akarta volna,
férjet is találtunk neked.
Már jegyben járok Cynlaeffel Rumcofából.
Egy rumcofai fiúval?
Aligha illik Alfred unokájához.
Nem, egy király felesége leszel.
Nem az övé!
A túl közeli rokonság árt a vérvonalnak.
Gyenge férfiakat szül, és a gyenge férfiakból gyenge király lesz.
A skót királyról, Constantinról beszélek.
A vele kötött szövetség biztonságot ad a szász földeknek.
Nem akarom, hogy úgy adjanak el, mint egy marhát!
Nem tudom, mi más célt szolgálhatnál.
Nem vagy királynő. Nem vagy harcos.
Saját bevallásod szerint úrnő is alig vagy.
Jó házasság. Hálásnak kellene lenned.
Unokatestvérem, kérlek, ha van még benned hűség a családod iránt…
Nem én lettem hűtlen a családomhoz.
A családom lett hűtlen hozzám.
Előbb ugrom le a várfalról, mint hogy hozzámenjek.
Akkor tedd meg!
Legalább eggyel kevesebb dolog miatt kell majd aggódnom.
Gondoltam.
Ne ígérj olyat, amit nem tudsz betartani!
Mit akarsz tőlem?
Magadban beszélsz, Uhtred?
Vagy ilyen, ha imádkozol?
- Azt hiszem, el vagyok átkozva. - Akkor én leszek az átokölő.
Nevezz vén bolond papnak, de úgy tűnik, gondterhelt vagy.
Aethelhelm szövetkezett a skótokkal Northumbria elfoglalására.
És Bebbanburgből indítja el a lázadást.
Na, ez aztán a sors furcsa fintora!
Egyáltalán nem furcsa.
Az isteneim kísértenek, hogy elforduljak a családom iránti kötelességemtől.
Miért tennék ezt? Mit tettél?
Ez az, amit nem értek. Azt tudom, hogy életem nagy részében
Wessexet szolgáltam, és emiatt nem tudtam a családommal törődni.
Stiorra szerint én döntöttem így, de nem vagyok olyan biztos benne.
Néha úgy vélem, az a végzetem, hogy menjek, de soha ne érkezzek meg.
Becsülettel szolgáltad a Wessex-házat.
Keményen dolgoztam Alfred céljaiért, igen.
De a családom szenvedte meg.
Viszont megkaptad Aethelflaedet.
Aztán elvették tőlem. Az istenek kegyetlenek.
És most felajánlják ezt?
Az élet próbatétel, ez igaz. De az istenem nem akarja a kudarcodat.
Talán jóakaratú terve van veled ezzel.
Talán nem kell választanod a végzeted és Alfred céljai között,
a saját gyerekeid és az övéi között.
Talán mindkettőt szolgálhatod.
- Nem lehet két uram. - De mi van, ha csak egy Úr van?
- Egy Isten, egy sors, sok ág. - Igen.
- Egy fa. - Ebben tér el a hitünk.
Pedig ezt nem engedhetem el.
Gondold végig!
Elfoglalod Bebbanburgöt, Northumbria így nem kerül a skótok kezére.
Ezzel pedig otthont találsz a vérvonaladnak.
Azt mondod, az a sorsom, hogy megteremtsem Angliát Edward számára?
Hogy a hosszú várakozásnak Bebbanburgre célja volt?
- Talán. - Az istenednek jó a humorérzéke.
Nagyon úgy tűnik. És el akarod fogadni a feladatot?
Igen, el akarom fogadni, de vajon a végzet, vagy a kevélység útját jelenti?
Megkísértenek, hogy elbukjak?
Lehet, hogy az isteneim által font szálak hálóvá állnak össze, és csapdába ejtenek?
Az első bukásom volt a jel, amit figyelmen kívül hagytam.
Beocca atya halálakor…
Annak a jele volt, hogy Beocca hitt a küldetésében.
- De talán nem álltál készen. - Most sem más a helyzet.
- Mi van, ha újra elbukom? - De mi van, ha nem?
És ha elbuksz? Mi történik, ha közben meghalsz?
Elvesztem a hírnevemet, a vérvonalam védelem nélkül marad.
Súlyos szégyen várna a Valhallában.
De a mennyben nincs szégyen.
Ez a szép benne.
Szóval azt tanácsolom, higgy abban, hogy az Istenem melletted áll,
és hogy nem vagy egyedül!
Isten nem létezik. Csak az istenek.
Köszönöm a kedvességedet.
Lehet, hogy igazad van.
Talán tényleg az oldalamon állnak.
Van hír Aethelhelm nagyúrról?
Megszerezte már a merciai lányt?
Úgy tudom, tegnap este.
Le vagyok nyűgözve.
SKÓT KIRÁLYSÁG
Azt hittem, túl nagy ígéretet tett.
Szerintem nem bölcs megbízni abban, aki elárulja a királyát.
Igaz.
Az ajánlata viszont észszerű, ezért közelebb vonjuk katonáinkat a határhoz.
Eltart egy ideig. Áradások voltak Cumbralandben.
Akkor nem hívjuk fel a jelenlétünkre Edward figyelmét,
amíg együtt nincs a teljes sereg.
Ha összegyűltünk, szembenézünk vele.
És ha nem hunyászkodik meg?
Akkor csata következik, és veszít.
És miután veszített, jobb ajánlatot tesz nekünk.
Nekünk, skótoknak?
Vagy nekünk, a szövetségnek Aethelhelm nagyúrral?
Állni fogom a szavam.
Amíg csak szükséges.
Reggel készen leszünk az indulásra.
- Királyom! - Értesítettek Benedict híreiről.
De a tervemről nem. Visszahozom Aelfwynnt és elfogom Aethelhelmet.
Ahogy az anyámnak már mondtam, a helyzet visszafogottságot igényel.
- Visszatérünk Wessexbe. - Figyelj rám! Tudom, hogy zárjam le ezt.
Ennek a helyzetnek nincs megnyugtató lezárása.
Aethelhelm azt várja, hogy csatába vezessem a seregem. Ez biztosan csapda.
Tudom, de nálunk van az előny. Benedict atya elmondta a tervüket.
Van egy kis időnk lesújtani, amíg felkészületlenek.
Ostobaság lenne nem kihasználni.
Biztosíthatlak, nem vagyok ostoba.
Viszont nem hagyom, hogy az ellenség irányítson.
Akkor megosztjuk őket.
Azonnal indulunk,
és elvágjuk Constantint, mielőtt eléri Bebbanburgöt.
Ha sikerült megállítani a betörést…
Aethelhelm egyedül marad Bebbanburgben.
Talán van testőrsége,
de a merciai sereg könnyen legyőzi.
- Az erődöt nem lesz könnyű bevenni. - De a teljes sereggel megoldható.
Wessex seregét vezetve visszaszorítjuk a skótokat a határ mögé.
Aethelhelm kénytelen lesz megadni magát és elengedni Aelfwynnt.
De mi akadályozza meg, hogy később Constantin újra betörjön?
Megerősítjük a Bebbanburgtől északra levő vidéket, és én fogom védeni.
Uhtred, Bebbanburg ura, ahogy mindig is akartad.
- Egyedül fogod tartani? - Nem egyedül.
Úgy tűnik, mégsem Rumcofába mész, uram.
Aelswith úrnő azt mondta, jól jöhet a segítségünk.
Jól látom, megtaláltad az embereket, akik visszahozzák Aelfwynnt?
Igen, köszönöm szépen.
És ki védi északot a halálod után?
A magtalan fiad, vagy Stiorra, a dán gyermeke?
A lányom nevében nem szólhatok.
Valóban nem. Sok minden szól Uhtred terve mellett,
de nem ez a követendő út.
Hagyod, hogy megtörténjen az esküvő?
- Edward! - Ajánlatot teszek Constantinnak
Aethelhelm fejéért cserébe.
Ő a nagyobb fenyegetés királyságunkra.
Folyamatosan vitatkozunk Northumbrián a skótokkal.
A megegyezésig nem lesz béke.
És nem mi szenvedjük meg, hanem gazdálkodók, halászok, családok.
Minden szász királya vagyok, nem egy emberé.
És bár az adósa vagyok, sem az adósság,
sem az ambíciói nem fontosabbak a népem életénél.
Constantinról azt tartják, hogy a célja
elsősorban Skócia megvédése, mindenáron.
Ezért egyezményt kötök vele.
Cserébe azért, hogy elveszi Aelfwynnt és elszigeteli Aethelhelm nagyurat,
kettéosztjuk Northumbriát,
és erődöket hozunk létre a skót határnál.
Megosztanád Northumbriát!
Azért a földért haltak meg az őseim. Szász föld!
- Végül mégis szász lettél? - A nép a nyelvedet beszéli.
A vidék egykor két királyság volt.
A Bebbanburg körüli terület a skótoké lesz,
Aethelhelmtől pedig megszabadulunk.
- És feláldozod Aelfwynnt is? - Nem örömteli választás, de észszerű.
Northumbria megosztásával
minden esély elveszik az apád által megálmodott királyság létrehozására.
Igen, de cserébe béke honolhat
nagyobb és egységesebb birodalomban, mint amit valaha uralt.
Véget vetettem a vérfürdőt hozó öröklések sorának,
és a nép virágzik egy olyan ember védelme alatt,
aki nem veszi könnyen a halálukat.
Királyom, a döntésedben nincs becsület.
Becstelenség?
Lemondani a területek egyesítéséről, a népem érdekében?
Félretenni az apám, a családom álmát a felvirágzás érdekében?
Ez nem becsület, ez mártíromság!
Ha a nép az imáiba foglalja a nevem, ám legyen!
Az apám elérhetetlen célokat kergetett. Én nem követem el ezt a hibát.
Ezek nem célok voltak, hanem látomás.
A látomás puszta álom. Csak ostobák kergetnek álmokat.
Szerintem félsz.
A háborútól, a haláltól.
Félsz.
Csak egy bolond nem félne.
És én nem vagyok bolond.
Nem!
Királyom, ez kőszívűség.
Aelfwynn-nel és minden northumbriai szásszal.
Merciát mindkettőhöz hűség fűzi.
- Mercia érdekét dél biztonsága szolgálja. - De nem észak rovására.
Aethelflaed most hallgatna Uhtredre.
Ez a helyes.
És szavamat adtam a testvérednek, hogy megvédem Aelfwynnt.
Nem áldozom fel úgy, ahogy te teszed.
Ahogy a merciai sereg sem.
- Uhtredet támogatom. - Tessék.
Nem csak Aethelhelm nagyúr lázadt fel.
Tisztelettel, királyom…
nem csak Aldhelm nagyúr szerint tévedsz.
Jó emberek élnek Northumbriában. A néped.
Kötelességed megvédeni őket.
Uhtred mellett állunk.
Nem arról van szó, hogy rossz, amit mondasz.
Egyszerűen csak most nincs igazad.
Az érvelésed jól megfontolt,
mégis arra kérlek, hogy kövesd Uhtred nagyúr tanácsát.
Az apád bízott az ítélőképességében, és neked is így kell tenned.
Aethelstan, fiam, te mit mondasz?
Harcoljunk a skótok ellen, kockáztassunk évtizedes háborút,
vagy jöjjön a mindkét félnek előnyös megoldás,
amely megfosztja Uthredet ősei birtokától?
- Nem kell válaszolnod, Aethelstan. - De, igen.
Mivel Aelfweard hűtlenné vált,
királyként Aethelstannek kell majd a skótokkal háborúznia.
Mit mondasz, Aethelstan?
A hitünk arra tanít, hogy mondjunk igazat.
Keressük a békét.
És hogy keresztényként fogjunk össze.
Elhagyni azokat, a királyságodban élnek…
felosztani a vidéket…
ez nem igazi egység.
Uhtred nagyurat követem.
Nem a terveid szerint alakulnak a dolgok.
Megmondtam, Uhtred. Nem vagy egyedül.
Összeszedjük a sereget.
Nem tűröm az ellenszegülést.
Igazságos vagyok, de gondoljatok azokra, akiket eltapostam!
A nemesekre és Sigtryggrre.
A kapukat bezárjuk. Fővesztés terhe mellett senki sem távozhat.
Akkor a Merciai Gárda parancsot kap a kapu betörésére.
Harcolhatsz ellenünk, uram, de visszavágunk.
Ha késlekedünk, elveszítjük az előnyt.
Csatlakozhatsz, vagy itt is maradhatsz.
Mi viszont hajnalban indulunk.
Válassz!
A feliratot fordította: Vass András