A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
A nevem Uhtred, Uhtred fia.
Sürgős hírek érkeztek Eoferwicbe.
- Aelfwynnt elfogták az úton. - Ki?
Felbérelt emberek lehettek.
Azt gyanítjuk, hogy Aethelhelm nagyúr emberei.
És ezzel a sorsom más irányt vett.
Aethelhelm nagyúr lázadást szít.
Szövetséget kötött Constantinnal,
és felajánlotta neki Aelfwynn úrnő kezét.
- Hol találjuk? - Egy erődben, északra innen.
A neve Bebbanburg.
A jogos örökségem, amelyet Wihtgar, az unokatestvérem rabolt el tőlem.
Elfelejtik a neved!
Itt az esély, hogy visszavegyem.
Wessex seregét vezetve visszaszorítjuk a skótokat a határ mögé.
Aethelhelm megadja magát és elengedi Aelfwynnt.
De Edward király mást tervez.
Cserébe azért, hogy elveszi Aelfwynnt és elszigeteli Aethelhelm nagyurat,
kettéosztjuk Northumbriát.
A Bebbanburg körüli terület a skótoké lesz,
Aethelhelmtől pedig megszabadulunk.
Csakhogy senki sem támogatja.
Szavamat adtam a testvérednek, hogy megvédem Aelfwynnt.
- Uhtredet támogatom. - Uhtred mellett állunk.
Aethelstan, fiam, te mit mondasz?
Uhtred nagyurat követem.
Nem a terveid szerint alakulnak a dolgok.
Nem tűröm az ellenszegülést.
Fővesztés terhe mellett senki sem távozhat.
A végzet minden.
Mozgás, gyorsabban! Hamarosan felkel a nap.
Ha lehet, ne ölj meg indulás előtt!
Mozgás!
- Engedett már a király? - Egy tanácsadójával sem beszél.
Csak nem támadna szászokra.
Ezt Mercia nemeseinek mondd!
Napfelkeltekor indulunk.
Az emberei még mindig zárva tartják a kaput?
Igen, és úgy tűnik, a merciaiak indulásra készülnek.
Félek, hogy senki sem enged.
Még valaki, aki nem tud aludni?
Ma este nem vagyok a király kegyeltje.
Azt mondtam neki, hogy nem szabadna hátat fordítani Northumbriának, és nem örült.
Egy férfi sem hallja örömmel az igazságot a nőtől, akit szeret.
De amikor ki kell mondani,
Isten velünk van.
Még mindig nem engedelmeskednek.
Wessex serege gyülekezzen a kapunál!
Igen, királyom.
Úrnőm.
Edward, ne fordulj a szászok ellen!
Eadgifu, vissza kell térned Winchesterbe.
Nem most kell szövetséget kötnötök.
Nem szövetségesek vagyunk, csak nők, akik szeretnek.
Esküszöm, hogy őszintén elmondom, amit gondolok, aztán elmegyek.
A tervednek, hogy lemondasz Aelfwynnről,
és alkut kötsz a skótokkal, vannak előnyei.
Valóban békét hozhat, igen,
de a szászok megosztása lesz az ára.
Ne kockáztasd Mercia és Wessex szétválását!
- Légy inkább Aldhelm nagyúr tanácsadója! - Nem teszem.
Ugyanis egyetértek vele.
Aethelflaed Uhtredet követné.
Király vagyok, nem követek senkit.
Király vagy, aki nem hajlandó vezetni.
Nagyon különös döntés. Meg kell kérdeznem magamtól, miért?
És csak egy dologra tudok gondolni.
Félsz.
- Nem félek Aethelhelmtől, Constantintól… - Nem, Alfredtől és az örökségétől félsz.
Ezért csak egy dolgot mondok.
Elég erős férfi vagy ahhoz, hogy valóra váltsd az apád álmát.
Nem kell az utódaidra hagynod a feladatot.
Méltó vagy arra, hogy a krónikák úgy említsenek,
mint azt, aki egyesítette Angliát.
- Nem a félelem tart vissza. - Az anyád vagyok.
Tudom, mikor félsz.
Ezért hidd el nekem,
hogy szerintem megérdemled ezt a percet.
Ugyanolyan jó, igaz
és tiszta hitű férfi vagy, mint az apád volt.
És Isten ezért melléd fog állni.
Ez a sorsod.
Ragadd meg a lehetőséget!
Hagyjátok el a helyeteket! Vissza a seregbe!
A wessexiek visszakoztak.
Edward emberei már nem védik a falakat.
- Indulunk. Kaput nyiss! - Igen, uram.
Bebbanburgbe, Uhtred nagyúr?
Hadd őrizze meg a tekintélyét!
Ha ez a parancsod.
Kell egy hű ember, aki a northumbriai határvidéket őrzi.
Az úton ütközünk meg a skót királlyal!
Megtörjük az Aethelhelmmel kötött szövetségét,
és visszaszerezzük Aethelflaed lányát.
Megtartjuk Northumbriát a szászoknak!
Előre Bebbanburgbe!
BERNARD CORNWELL REGÉNYEI NYOMÁN
NORTHUMBRIA KIRÁLYSÁGA
Ostromra számítunk?
Nem, tábort készülünk bontani, hogy délre induljunk.
Csak addig vesszük igénybe Northumbria vendégszeretetét, amíg szükséges.
Amint megérkezik Constantin serege,
és elhálják a házasságot,
útra kelünk, az ellátmánnyal együtt.
És mikor érkezik meg ez a sereg?
Hamarosan.
Nem tudja.
Nagy a szája, de közben nem tudja, mikor jönnek a skótok.
Csak reménykedik benne.
Az unokatestvéred, Uhtred, még mindig a szász király oldalán harcol?
Igen.
Ezért nem hagyjuk el ezeket a falakat,
bármit ígértünk és bármilyen szövetséget kötöttünk.
Nézd, kire bukkantam!
Cynlaef, elkéstél.
Nagy utat jártam be, uram. Sok mesélnivalóm van.
- Elszőr eltévedtem a… - Nem!
Ennek nem most van itt az ideje.
Milyen hírt hozol?
Csak azt, amit a felderítők láttak két napja.
Constantin emberei egy hajót készítenek elő Dynbaer kikötőjében.
Egy hajó nem elég a seregnek.
Lehet előőrs, a fedélzetén Constantinnal.
Constantin nagy király.
Nem érkezne a tengeren egy várba, mint egy kereskedő.
Lehet, hogy ajándékot visz a menyegzőre?
Nem, ezzel a vállalkozással az erejét fitogtatja.
Nagy sereggel indul meg az úton.
Egyetértek. Valószínűtlen, hogy tengeren érkezzen.
Constantin jó stratéga. Nem bízik a tengerben,
ismeri a nyári viharok kockázatát.
Rendben, a tervet követjük.
Ha szerencsénk van, napokba telik összeszedni a seregét. Tovább!
Minden ember naponta háromszor tesz jelentést.
Ha meglátjátok Constantin király seregét, gyújtsátok fel azt a templomot!
Anyám!
Itt kell maradnod. Ennél nem mehetsz közelebb.
Edward, az én életem nem fontos.
A vérvonalad biztonságban van, és csak ez számít.
Milyen messze van Bebbanburg?
Öt mérföld, de hosszabb úton megyünk.
Hajnalban nyugat felé indulunk az erdőn át, megkerüljük a várat.
Az úton ütünk rajtuk.
Nem akarok beleszólni katonai kérdésekbe,
de nyilván elterjed a híre, hogy nagy sereg táborozik itt, igaz?
Eljön a perc, mikor már nem rejtőzhetünk.
Imádkozunk kell az Úr támogatásáért.
Itt maradsz, nem mész ki ostobán a csatatérre.
- Ha a sebesülteknek segítség kell… - Nem fog.
Tudjuk, mi a szerepünk.
Van, amivel a férfiaknak egyedül kell szembenézniük. Ez is ilyen.
Szóljatok az urunknak!
A király az.
Egy király jobb hajót választana.
Kivéve talán őt.
Az embereim partra szállnak a kikötőben.
Egy király a főkapun át lép be a várakba.
Itt jön.
Köszöntsétek a skótok királyát!
Királyom. A tervezettnél kicsit hamarabb jöttél.
Szeretem meglepni az embereket.
Azt reméltem, hogy az érkezésed némileg diszkrétebb lesz.
Nem azért lettem király, hogy az erdőben bujkáljak.
Viszont a miénk a legértékesebb dolog,
amit csak birtokolhatunk a háborúban, a meglepetés.
Ha elpazaroljuk, félő, hogy Edward rájön…
Minden tele van kémekkel. Hamarosan megtudja.
Valóban, de a megfontolatlansága a gyengéje.
- Ha tudomást szerez a szövetségünkről… - Nem várom tétlenül a támadást.
Gyávaság lenne.
Ha jól emlékszem, a megegyezés az volt, hogy akkor támadunk,
ha megerősítetted a köteléket Merciával.
És állom is a szavam.
Ez az a fiú, aki a szászok királya lesz?
Pontosan. Aelfweard, hajts fejet Constantin király…
Egy tanács egy királytól egy jövendőbeli királynak.
Egy tanácsadódban se bízz!
- Értem. - Együnk!
Megkérem Aelfwynn úrnőt, hogy csatlakozzon.
Ne!
Négyszemközt találkoznék vele, miután ettünk.
Sose találkozz menyasszonnyal üres hassal!
Mi?
Mit mondasz, uram?
Hagyjuk itt a felesleget, kapjunk lóra,
vágtassunk a kapuhoz hármasban és tanítsuk móresre a kuzinodat?
Ezzel már próbálkoztam.
Bár az ötleted talán jobb, mint a végzetébe küldeni ezt a sok embert.
Ugyan már! Csatlakozni akarnak.
Erre vártak.
Egész életükben erről mesélnek majd.
„Bebbanburg. Ez volt a szerepem a meghódításában.”
Hé!
Kellemetlen hírem van, uram. Rosszul időzítettük a rajtaütést.
Constantin már az erődben van.
A kémek szerint hajóval jött.
- Az én hibám. Én adtam a tanácsot. - Nem így van.
Ez helyzetértékelés kérdése. Rosszul mértük fel.
Hányan voltak a hajón?
Szerintünk csak a testőrsége.
Ahogy Uhtred megjósolta.
Ne vegyük jelnek! Egyszerűen kitalálunk egy másik tervet.
Jel, hogy támadnunk kell.
- Mielőtt megérkezik a serege… - Nem.
A célpontjaink egy helyen vannak.
Lerohanjuk a várat, csapdába ejtjük Aethelhelmet és Constantint.
Aelfwynn is bent van.
Házasságra kényszerítik és megfenyegetik.
Igen, felhasználják az alkuhoz, de…
És Aethelhelm észszerűen cselekszik majd sarokba szorítva?
Ha legyőznénk Constantint, tárgyalhatnánk.
- Így viszont nincs vesztenivalója. - Több száz emberünk van.
Bebbanburg jól védett, igaz, de túlerőben vagyunk…
A saját lánya is a cselszövése áldozata lett.
Nem tehetjük kockára Aethelflaed gyermekének az életét a káoszban.
Van másik megoldás is.
Odamegyek pár emberemmel. Várjatok az üzenetemre!
Kihozzuk Aelfwynnt az erődből, utána támadhattok.
- Hogyan? - A tengeri kapun át, uram?
Nem. Van egy út a várba, amelyik…
Egy sereg nem jut át rajta. Még fél tucat ember sem.
Nem vettem számításba, mert túl veszélyes, de…
kevés emberrel talán menni fog.
Mi történik, ha a kevés ember szembe kerül a várőrséggel?
Pyrlig, elég erős vagy, hogy eljöjj?
Elég erős vagy, hogy megállíts?
Hadd jöjjek, uram!
Bármi a veszély, vállalom.
Mindig négy emberrel csináljuk az ilyesmit.
Várjatok! Ne támadjatok, amíg nem jelzek!
A lényegre, mi a terv?
Ha beválik, Aelfwynn-nel térünk vissza.
És ha nem?
Akkor most beszélünk utoljára.
Északra megyünk, a Bebbanburg utáni öbölig.
Segítséget kérünk egy ismerőstől.
És ha nem akar segíteni?
Akkor Finan kitalál valamit.
Tessék?
Dolgunk van, ne flörtöljetek az apácákkal!
Ezt rád hagyjuk, Uhtred.
Ha írtál volna, főztünk volna sört.
- Itt vagy! - Szerencsés vagy.
A hónap nagy részét a szigeten töltöttem.
- Üzenned kellett volna. - Nem tudtam, hogy jövök.
- De az istenek mást akartak. - Aalysért jöttél?
Már jobban van, de még mindig a királyné haláláról álmodik.
Bebbanburgért jöttem.
Eljött az ideje? Vannak embereid?
Délre táborozik Edward serege.
Általában hírt kapunk az ilyesmiről.
Először be kell jutnom a várba
pár emberrel, kihozni Aelfwynn úrnőt.
Vagy úgy. Van már terved?
Alakul, igen, de segítség kell.
- Nem a tiéd, akinek segítenie kell, az… - Nem. Túl fiatal.
Nem neki kell segítenie. Egyáltalán nem.
Nincs még mindig valahol erre Haesten, a kereskedő?
Uhtred, az istenek tényleg veled vannak. Gyere!
Nem hajlandó elmenni, mert nagyon sokat keres.
- Igazi kis vásár lett belőlünk. - Megkereslek.
Ha megpróbálsz meglopni, megbánod.
- Uhtred. - Adni akarok ezüstöt, nem elvenni.
Nincs szükségem rá, és már leróttam a tartozásom.
Igen, tudom, és még többet akarok.
Be kell jutnom Bebbanburgbe,
és segíteni fogsz elterelni a várőrség figyelmét.
Nem. Nem, ki van zárva. Sem ma, sem soha.
Nem lenne bölcs döntés.
Visszaveszem a földjeimet,
és visszatérünk megbüntetni, amiért elutasítottál.
Fenyegess tovább, és este figyelmeztetem őket a támadásodra!
Nem, nem teszel ilyet.
Elfoglalt vagyok. Lefoglal az üzlet.
Mondd csak…
Befogadja a Valhalla azt, aki ereklyéket ad el ostobáknak?
Az őseim azért jöttek ide, hogy meggazdagodjanak, Uhtred.
Csak a példájukat követem.
Kardot sem kell rántanod.
Annyit kérek, hogy csald őket a partra.
Cserébe… csinos összeget fizetek.
Nincs annyi ezüstöd.
De tudod, hogy lesz, ha visszavettem Bebbanburgöt.
És tudod, ki fogja megnyerni a versengésemet Wihtgarral.
Nem a hűségemről ismernek, Uhtred.
Nem bölcs dolog engem megkérni erre.
És nem könnyű elcsalni az őröket.
- Nem lesz olcsó. - Igen, tudom.
Finan kint vár, és elmondja a tervet.
Pyrlig elkérheti a legkisebb hajónkat.
Ha meglátják a vízen, azt fogják hinni, hogy a zarándoklattal van.
Hozd vissza!
Megteszem, amit tudok.
Sok szerencsét!
Azon tűnődöm… talán jönnöm kellene.
Nem, kérlek, ne! Az itteni dolgokat kell védened.
Sosem tudom, bízhatok-e Haestenben.
Jól döntöttem?
Nem lehet tévedés Aelfwynn úrnő védelmezése.
Vagy otthont keresni a gyerekeidnek.
Hogy most jött-e el a neked szánt pillanat,
nem tudhatom. Remélem, igen.
De a szándékod tiszta, ezért az Istenem veled lesz.
Végezd el hajnalban!
És a holnapi nappal elkezdődik az új világ.
- Mindenki érti a tervet? - Igen.
- Tedd meg érte!
Lecsalja az őröket a partra, mielőtt megjön a dagály,
ami nagyon rövid és túl veszélyes lehetőséget ad arra,
hogy bejuss az őrség termébe, mielőtt visszatérnek.
Elfelejted a részt, amikor ülsz a hátsódon.
Igen, ülök a hátsómon a hajóban.
Kihozom őket, amikor megkapom a jelet.
Kiváló, mindent tisztáztunk.
Lassan esteledik, és Uhtred még nem üzent.
Légy türelmes, királyom!
Sosem hagyott cserben.
Még sosem harcolt a saját birtokáért.
Bármennyit beszél a szászok egységéről, tudjuk, miért van itt.
- Nem vagy igazságos. - Talán nem.
De kinek fontosabb a szászok érdeke?
- Uhtrednek vagy nekem? Nem… - Uram…
Az északra levő kémeink jelentik, hogy a skótok hadoszlopa erre tart.
- Mikorra érik el Bebbanburgöt? - Nem tudni.
Attól függ, bevárják-e az erősítést.
- Vagy ez a főerejük. - És mi hír Uhtredről?
Nincs hír, nem is látták.
Nem tudjuk, hol van.
Miről tanácskoztok, amit tudnunk kell?
Mit nem árulnak el nekem?
Attól félek, támadni fog.
Uhtred nagyúr nélkül?
Mintha nem érdekelné az apám élete.
Hiába hivatkozom Aelfwynnre,
és Aelfweard nagyúr sem érdekli.
Edward összezavarodott.
Annyi düh van benne Aethelhelm árulása miatt,
- hogy a fia életét kockáztatja? - Rabja lett egy gondolatnak.
Mintha azt hinné, hogy megáldotta Isten.
Úrnőm!
Úrnő!
Talán túl határozottan bátorítottam a királyt.
- Gyere, lovagolj velem délre! - Nem, nem futok el a csata elől.
Maradok, hátha hasznára lehetek a sebesülteknek.
Nem azt mondom, hogy meneküljünk,
de ha meg akarod akadályozni a vérontást, velem jössz.
Ki akarsz ugrani és elúszni?
Talán.
Ne tévesszen meg a tenger nyugalma!
Az árapály gyorsan változik, és nekivágna a szikláknak.
Nem érdekel. Vége az életemnek.
Te vagy a skótok királya?
Te vagy a menyasszony?
Azt mondták.
Miért nem vagy házas? Az apámnál is öregebb vagy.
Melyik apádra gondolsz?
Bocsáss meg, nyers tréfa volt!
- Máris gyűlölsz? - Igen.
Miért?
Mert nem akarok hozzád menni!
Ilyen egyszerű az igazság. Kényszerítenek erre.
Én sem akarlak elvenni.
- Akkor engedj el! - Nem.
- A szavamat adtam. - Eladnak, mint a marhát!
A világ már csak ilyen. Gazdag leszel, és gondoskodni fognak rólad.
- Nem olyan szörnyű átok… - Fogalmad sincs róla!
Ki a szerelmed?
Tessék?
Kié a szíved, ki miatt van benned ennyi harag?
Érintetlen vagyok, királyom.
Nem ezt kérdeztem.
Nem fogom kiönteni neked a szívem.
Nos…
Mivel összeházasodunk,
úgy érzem, meg kell bíznom benned.
Szerelmes vagyok.
A hölgy házas,
mégis az enyém.
És nem akarom megcsalni azzal, hogy ágyba bújok egy nemeslánnyal.
Tehát…
A feleségem leszel.
Kényelemben fogsz élni abban a várban, amelyik csak tetszik.
Merciai birtokaid jövedelmét én fogom élvezni. Talán meglátogatlak,
de nem a hálókamrádban.
Röviden,
a házasság terméketlen lesz,
és sosem foglak szeretni.
Királyom…
Elég hosszú idő óta most először őszinte velem valaki.
Az őseid csenevész fickók voltak?
Mennyi időnk lesz bent?
Ha Haesten kiköt, és minden terv szerint megy,
éppen elég.
Uram!
A tenger megint elárult egy hajót.
Ez itt Wihtgarnak, Bebbanburg urának a birtoka.
Te is tudod.
Nem akartunk betolakodni,
csak megvárni, hogy partra mosódjon a rakomány.
- Ki az útitársad, apáca? - Egy kereskedő, ereklyéket szállít.
Mondd meg a neved!
Haesten. Engedd meg, hogy kivárjuk a dagályt, és részesedést adunk!
Itt várjatok!
Eltűnt az ösvény.
Van másik út? Megkerülhetjük?
Nincs rá idő. Fordul a dagály. Az emberek most mennek ki a partra.
Mindig is itt akartál meghalni.
Ne beszélj annyit! Megmásszuk.
Ne ajánlj segítséget!
Most nem terelheti el a figyelmünket a helyi jótékonykodás.
Királyom, jó házigazdaként fogadtalak téged és Aethelhelm urat.
Engedd meg, hogy kárpótlásként elvegyem a zsákmányt!
Mi a rakomány?
Só és ereklyék.
A dagály talán többet is kimos a partra.
A birtokomon engem illet, amit a tenger ad.
Valóban ez a szokás, tedd, amit jónak látsz!
De...
A helyedben cselre gyanakodnék.
A dánok felderítőket küldenek hetekkel a támadás előtt.
Mivel délre jöttünk,
fennáll a fosztogatók támadásának az esélye.
És akkor majd örülni fogsz nekünk.
Ti a partra! Ti az udvarra!
A dagállyal megkapjátok a részeteket.
- Ő az unokatestvére? - Igen. Nem hasonlítanak.
Megismerem a kapzsi embereket.
Sok közös lehet bennetek. Biztos sikerül szóval tartanod.
Köszönjük, hogy engeded összegyűjteni a kincseket.
Megvárjuk, mi mosódik még ki, és elhagyjuk a birtokodat.
Semmiség, tekintsétek a vendégeimnek magatokat!
Gyertek fel, fent ég tűz!
Kedves vagy, de sok a dolgunk.
Zarándokokat kell átvinnem a szigetre.
Túl sok veszély les errefelé az utazókra.
Gyertek fel a várba!
Esküvő készül, és szeretnénk megosztani veletek.
Az embereim összegyűjtik a rakományt, bár persze némileg megvámolják.
Vegyétek el a részeteket!
Haesten adakozó kedvében van.
Jézusom!
El tudjátok hinni?
Add a kezed!
Add a másik kezed!
Húzd!
Köszönöm.
Gyorsan, szedjetek össze mindent, aztán vissza a helyetekre!
Figyeljetek, nem jön-e több dán hajó!
Nyugodt helyen szeretnék átöltözni.
Van női lakosztály az erődben?
Keresd meg a konyhát, ott találsz nőket!
Ez az.
Ez a javítás tűnik a leggyengébbnek. Próbáld meg!
Túl hangos és túl gyors.
Nem hallok senkit.
Szerintem Haesten lecsalta őket a partra.
Haesten!
Ezt az arcot sosem felejtem el.
Te vagy a szegény hajótörött?
Igen.
Nem emlékszem rád, nagyúr.
Nem.
Úgy tűnik, valóban nem.
Az utolsó találkozásunkkor
bebörtönöztél Alfred sírjába.
Winchester ostromakor. Beleégett az emlékezetembe.
Mégis túlélted, és jól alakultak a dolgaid.
Akkoriban mindketten…
fiatalabbak voltunk.
Az unokám évekig alig bírt aludni utána.
Nos, kiolvadtak a tökeim,
úgyhogy megyek is.
Maradj még, Haesten!
Sok emléket kell felelevenítenünk.
Tüntessétek el a lyukat!
Így már jó lesz.
Uram!
Hé!
Tessék! Téged ismernek fel legnagyobb eséllyel.
És ha észrevesznek titeket?
Megvan a tervem.
Keressük meg Aelfwynnt!
- Királyom, várjuk meg Uhtred jelét! - Vártunk, és nem jött semmi.
Fogy az idő, amíg esélyünk van győzni.
De mi lesz Uhtreddel vagy Aelfwynn-nel? Megölik őket!
- Ez őrültség. - Igen, az.
De követnünk kell.
Ő a skót király?
Igen.
Uram!
Emberek!
Maradjatok az udvaron!
Miért küldi ide Constantin az embereit?
Nem beszéljük meg, mit teszünk az urunk megvédésére.
Igen.
Constantin király?
Az embered ott bolyong, ahol nem kellene.
Nem az én emberem.
Azt hiszem, becsaptak, Wihtgar nagyúr.
Hogy jutottatok át az embereimen?
Ti is dán „hajótöröttek” vagytok?
Kínozzátok meg őket!
Mutassátok meg nekik, mi vár a fosztogatókra!
Isten munkáját végzitek, barátaim.
A következő rakományomon kétszer ennyit kerestek.
- Aelfwynn úrnő? - Igen.
- Gyere! - Nem!
Gyere! Meg akarlak menteni.
Sokszor mondták már ezt, és egyszer sem volt igaz.
Aelfwynn úrnő, Haesten nagyúr vagyok.
- Az igazi apád barátja voltam. - Haesten nagyúr?
Megpróbáltad megölni az anyámat. Segítség!
Segítség! Királyom!
Ez az ember el akar rabolni!
A lány téved.
Ha megsértettem az ifjú úrnőt, bocsánatot kérek.
Nem úgy bánunk a nőkkel, mint ti.
Becsületes férfi vagyok. Talán félreértett.
Hazudsz.
Lelepleződött a terved, az embereidet elfogtuk.
Áruld el, miért jöttetek Bebbanburgbe,
és csak őket végeztetem ki!
Elmondom az igazságot,
mert nem szolgálok mást, csak önmagamat.
Nincsenek szövetségeseim itt,
és nem veszek részt tervben.
Takarítsátok el innen, és hozzátok a papot!
Essünk túl az esküvőn!
Talán rossz irányba mentünk.
A földműves azt mondta, ez kelet, de most már azt hiszem, nyugat.
Úgy hallottam, sokan csatlakoztak hozzá itt, a fák között.
Tudjuk, hogy itt vagytok!
Láttuk a felderítőiteket!
Aelswith úrnő!
Tehettek bármit, semmit sem szedtek ki belőlünk.
Ostobaság volt tőletek idejönni.
Nem vagyok a keresztények barátja.
Talán tényleg így van.
De…
Segítenetek kell.
Állj!
Hadd legyen az enyém az első ütés!
Uram!
Katonák közelednek délről.
- Mennyi? - Sok.
Visszajövök, várjatok!
Ti, zárjátok le a kaput! Zárjátok le!
Ne, még ne!
Ne gyere közelebb!
Beszélj!
Üzenetet hozok Edwardtól,
a szászok királyától, ezeknek a földeknek az urától!
Adjátok ki Aethelhelm nagyurat és Aelfwynn úrnőt, akkor nem támadunk!
Ha nem teszitek, megostromoljuk a várat és mindenkit megölünk.
Nem marad hírmondó sem!
A feliratot fordította: Vass András