EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Jeg er Uhtred, sønn av Uhtred. Viktig nytt har nådd Eoferwic.
-Aelfwynn ble bortført. -Av hvem?
Vi tror at de var betalt. Antakelig av lord Aethelhelm.
Og det har endret skjebnen min.
Lord Aethelhelm planlegger opprør. Han har alliert seg med Constantine.
Han har tilbudt ham lady Aelfwynn.
-Hvor er han? -I et fort i nord ved navn Bebbanburg.
Min fødselsrett, som min fetter Wihtgar frarøvet meg.
Du vil bli glemt!
Nå kan jeg ta det tilbake.
Under min ledelse driver vi skottene tilbake.
Aethelhelm må overgi seg og Aelfwynn.
Men kongen har en annen plan.
Mot Aelfwynns hånd og lord Aethelhelm deler vi Northumbria i to.
Bebbanburg tilfaller skottene, og vi blir kvitt Aethelhelm.
Men ingen støttet ham.
Jeg lovte din søster å beskytte Aelfwynn. Jeg støtter Uhtred.
-Vi støtter Uhtred. -Aethelstan, hva sier du?
-Jeg følger lord Uhtred. -Det går ikke helt din vei, herre konge.
Ingen trosser meg mer. Den som drar, blir henrettet.
Skjebnen bestemmer!
Kom igjen, skynd dere! Det er snart daggry.
Prøv å ikke drepe meg rett før vi drar. Flytt deg.
-Gir kongen etter? -Han unngår rådgiverne.
-Han vil vel ikke angripe saksere? -Si det til jarlene av Mercia.
Vi drar ved daggry.
-Stenger mennene hans fortsatt porten? -Ja, og mercianerne vil dra.
Ingen av dem vil vike.
Er vi flere som ikke får sove?
Jeg er i kongens unåde i kveld.
Jeg ba ham om ikke å svikte Northumbria. Det likte han ikke.
Ingen mann liker å høre sannheten av kvinnen han elsker.
Likevel: Når det virkelig gjelder, er Gud med oss.
De trosser fortsatt ordrene mine. Samle alle Wessex' menn ved porten.
Ja, herre konge. Lady.
Edward. Vend deg ikke mot andre saksere.
Eadgifu, du bør dra tilbake til Winchester.
-Det passer ikke å danne allianse nå. -Vi er kvinner som elsker deg.
Jeg skal kun si min mening, og så vil jeg gå.
Planen din om å ofre Aelfwynn
og kjøpslå med skottene, har sine fordeler.
Det kan føre til fred.
Men prisen er splid blant sakserne.
Risiker ikke å splitte Mercia fra Wessex.
-Du bør heller gi lord Aldhelm råd. -Det vil jeg ikke. Jeg er enig med ham.
Aethelflaed hadde fulgt Uhtred.
Jeg er konge. Jeg følger ingen.
Du er en konge som avstår fra å lede.
Det er et så underlig valg at jeg spør meg selv om årsaken.
Og jeg finner kun ett svar.
Frykt.
-Jeg frykter ikke Aethelhelm, Constantin… -Nei, men Alfred og arven hans.
Så dette sier jeg deg:
Du er en sterk nok mann til å oppfylle din fars drøm.
Du trenger ikke å overlate det til arvingene.
Du er verdig en plass i krønikene
som den som forente England.
-Frykt holder meg ikke tilbake. -Jeg er moren din.
Jeg vet når du er redd.
Så jeg vil fortelle deg at jeg mener du er verdig denne sjansen.
Du er en like god, sannferdig og trofast mann som faren din.
Og det vil Gud belønne deg for.
Dette er skjebnen din. Grip sjansen.
Fratre postene! Slutt dere til hæren!
-Wessex har trukket seg. -Byen er ikke lenger beskyttet.
Vi rir. Åpne portene!
-Til Bebbanburg, lord Uhtred? -La kongen få lede.
-Om det er din ordre. -Noen må sikre områdene i Northumbria.
Vi treffer skottekongen på veien.
Vi bryter alliansen med lord Aethelhelm og kjøpslår om Aethelflaeds datter.
Vi skal holde på Northumbria for sakserne!
Til Bebbanburg!
BASERT PÅ CORNWELLS BØKER
KONGERIKET NORTHUMBRIA
-Gjør vi oss klare til beleiring? -Nei, vi skal dra sørover for å kjempe.
Vi skal ikke utnytte gjestfriheten her lenger enn nødvendig.
Når Constantins hær er kommet og bryllupet fullbyrdet,
drar vi av sted med forsyningene.
Når kommer så denne hæren?
Snart.
Han vet det ikke.
Viktigperen vet ikke når skottene kommer. Han bare håper at de gjør det.
Støtter din fetter Uhtred sakserkongen fortsatt?
Ja.
Derfor drar vi ikke herfra uansett hvilke løfter vi har gitt – og til hvem.
Se hvem jeg fant.
-Cynlaef, du er sen. -Jeg har så mye å fortelle.
-Først forvillet jeg meg… -Nei, dette får vente.
Hva er nytt?
Kun det speiderne så. Constantins menn gjør klar en båt ved Dynbaer.
-Det er ikke nok til en hel hær. -Kanskje kongen drar med en fortropp.
Constantin er en stor konge. Han ankommer ikke som en kjøpmann.
Kan det være en bryllupsgave?
Nei, dette er en styrkeoppvisning. Han leder så mange som mulig.
Enig. Han kommer neppe sjøveien.
Constantin handler strategisk. Han vet at sjøveien er utrygg.
Da følger vi planen. Forhåpentlig bruker han to dager på å samle hæren. Fremad!
Alle må rapportere tre ganger daglig.
Når kong Constantins hær dukker opp, sett fyr på den kirken.
Mor.
Her skal du oppholde deg. Kryss ikke den linjen.
Edward, livet mitt er uviktig.
Arverekken din er trygg. Det er det viktige.
Er det langt til Bebbanburg?
Nesten en mil, men vi skal ri lenger.
Vi rir gjennom skogen, rundt fortet og angriper fra veiene ovenfor.
Jeg befatter meg ikke med militære spørsmål,
men ryktet vil vel gå om en stor hær slår leir i området?
Vi kan ikke skjule oss for alltid. Vi må bare sette vår lit til Gud.
Bli her. Forvill dere ikke ut på slagmarken.
-Om de skadde trenger hjelp, kan jeg… -Nei. Vi kjenner vår plass.
Visse saker må menn håndtere alene, som denne.
Varsle lorden.
-Det er kongen. -Konger reiser med bedre skip.
Han er vel unntaket.
Mennene ankommer gjennom sjøporten. En konge bruker hovedporten.
Nå kommer de.
Gi akt for skottekongen!
-Herre konge, du kommer tidlig. -Jeg liker å overraske folk.
Jeg håpet at ankomsten din ville være litt mer diskré.
Jeg ble ikke konge for å skjule meg.
Likevel har vi den største fordelen man kan ha i krig.
Overraskelsesmomentet. Skusler vi bort det, får Edward vite…
Det er spioner overalt. De får snart nok vite det.
Ja visst, men svakheten hans er at han er impulsiv.
-Når han får vite om alliansen vår… -Jeg venter ikke på å bli angrepet.
Det er feigt.
Jeg trodde at vi var enige om å angripe når du har inngått pakten med Mercia.
Og jeg er en mann av mitt ord.
-Er han den vordende sakserkongen? -Ja. Aelfweard, bukk for kong Constantin.
Du skal få et godt råd av meg.
Lit aldri på rådgivere.
-Forstått. -Nå spiser vi.
Be lady Aelfwynn til bords.
Nei!
Jeg vil møte henne alene etter middagen.
Møt aldri bruden på tom mage.
Hei! Hva sier du, lord?
Skal vi tre ta noen hester, ri til porten og lære fetteren din en lekse?
Jeg har prøvd å ri til porten før.
Kanskje det er bedre enn å dra med seg alle mann i døden.
Gi deg, de ønsker å delta.
Dette har de ventet på. De vil fortelle om det hele livet.
"Bebbanburg, som jeg var med på å erobre."
Lord, alvorlig nytt. Vi må glemme bakholdsangrepet.
Constantin er allerede i fortet.
Han tok visst sjøveien.
-Jeg har skylden. Det var mitt råd. -Nei. Vi har feilvurdert.
-Hvor mange menn var med ham? -Kun livvakten, tror vi.
-Som Uhtred forutså. -Vi legger bare en ny plan.
-Vi bør angripe før hæren kommer. -Nei.
Målene våre er samlet. Nå kan vi fange Aethelhelm og Constantin.
Aelfwynn er med dem. Hun vil bli tvangsgiftet og truet.
-De vil bruke henne, men… -Vil Aethelhelm handle fornuftig i nød?
Vi kunne ha forhandlet med Constantin. Nå har han ingenting å miste.
Bebbanburg er godt forsvart, men vi er flere.
Datteren døde på grunn av planene hans.
Vi kan ikke sette Aethelflaeds barn i fare i kaoset som følger.
Det er en annen løsning.
Jeg drar med noen av mennene. Vent til du hører fra oss.
Vi redder Aelfwynn, så kan du angripe.
-Hvordan? -Gjennom sjøporten?
Nei. Det er en vei til Bebbanburg som…
Den rommer ikke mange menn. Jeg mente at den var for farlig, men…
-Med med få mann er det mulig. -Hva skjer når dere møter vakttroppen?
-Pyrlig, makter du å bli med? -Makter du å stanse meg?
Lord, la meg få være med. Jeg kan møte enhver fare.
Fire mann har fungert godt før.
La mennene hvile. Vent med å angripe til jeg gir signal.
Fortell: Hva er planen?
-Om den lykkes, kommer vi med Aelfwynn. -Og hvis ikke?
Da blir dette vårt siste møte.
Vi rir forbi Bebbanburg, til neste vik.
Der ber vi en kjenning om hjelp.
-Hva om vi ikke får hjelp? -Da får Finan finne på noe.
Hva?
-Vi må jobbe. Flørt ikke med nonnene. -Det får du ta deg av.
Med forvarsel hadde vi brygget øl.
-Du er her. -Heldigvis. Jeg har vært lenge på øya.
-Du skulle ha varslet meg. -Jeg visste ikke at gudene sendte meg hit.
Gjelder det Aalys? Hun er bedre nå, men drømmer om dronningens død.
-Det gjelder Bebbanburg. -Er tida inne? Har du nok menn?
-Edward har en hær i sør. -Vi pleier å høre om slikt.
Først må vi inn i fortet og redde lady Aelfwynn.
-Har du en plan? -Ja, men jeg trenger hjelp.
-Ikke din, men av… -Nei. Han er for ung.
Ikke hans hjelp. Slett ikke. Er kjøpmannen Haesten fortsatt her?
Uhtred, gudene står på din side. Kom.
Han nekter å dra, for han tjener så godt.
-Vi har blitt rene markedet. -Vi ses senere.
Våg ikke å stjele fra meg.
-Uhtred. -Jeg kan tilby sølv.
Jeg trenger det ikke, og jeg har hjulpet deg.
Ja, og nå vil jeg ha mer.
Jeg skal innta Bebbanburg. Du må avlede vakttroppen.
Nei. Det kommer ikke på tale. Verken i dag eller noen annen dag.
Det er uklokt av deg.
Jeg vil ta tilbake eiendommen min og straffe deg for dette.
Truer du meg, vil jeg advare dem i kveld.
Det gjør du ikke.
Jeg har nok med å tjene sølv.
Si meg… Tar Valhall imot en som selger relikvier til dårer?
Forfedrene mine dro hit for å bli rike. Jeg utøver bare min fødselsrett.
Du trenger ikke engang å trekke sverdet, bare lokke vakttroppen til kysten.
Du vil få en klekkelig belønning.
-Du har ikke råd. -Det får jeg når jeg tar Bebbanburg.
Og du vet hvem som vinner av Wihtgar og meg.
Jeg er ikke kjent for å være trofast. Dette er ikke klokt av deg.
Det er ikke enkelt å lokke vakter fra post.
-Det blir dyrt. -Jeg vet det.
Finan står utenfor. Han forklarer.
Pyrlig får låne den minste båten. De vil tro at han er en pilegrim.
-Kom tilbake med den. -Jeg skal gjøre mitt beste.
Lykke til.
-Jeg lurer på… Kanskje jeg bør bli med. -Nei, du har mye å beskytte her.
Haesten er ikke pålitelig.
Gjør jeg det rette?
Det er ikke galt å redde ladyen og skaffe dine barn et hjem.
Om tiden er inne, vet jeg derimot ikke. Jeg håper det.
Men motivet ditt er rent, så Gud vil være med deg.
Gjør det ved daggry. I morgen vil verden bli en ny.
Har dere forstått planen?
-Ja da. -Gjør det for hans skyld.
Han lokker vaktene ned til stranden.
Da får dere en snau og farlig sjanse til å ta dere inn gjennom vaktrommet.
-Du glemte at du skal sitte på ræva. -Ja, jeg sitter på ræva i båten.
-Jeg får dem ut på signal. -Utmerket. Da er vi enige.
-Uhtred har fortsatt ikke sendt bud. -Herre konge, vær tålmodig.
-Han har aldri sviktet deg. -Nå kjemper han for sitt.
Vi vet hva som har ført ham hit.
-Er det rettferdig? -Kanskje ikke.
Hvem vil det beste for sakserne, Uhtred eller meg? Jeg vil ikke…
Ifølge spioner i nord er skottene på vei hit.
-Når er de ved Bebbanburg? -Uvisst.
-Kanskje de skal møte forsterkninger. -Og hva med Uhtred?
Vi har verken hørt eller sett ham. Vi kan ikke spore ham.
Hva er det som blir diskutert? Hva skjuler de for meg?
-Jeg frykter at han vil angripe. -Uten lord Uhtred?
Han ser ikke ut til å bry seg om far lever.
Det hjalp ikke å nevne Aelfwynn. Han tenker ikke på lord Aelfweard.
Edward er villfaren. Så rasende på grunn av Aethelhelms svik.
-Og han vil risikere sønnens liv? -Noe har grep om ham.
Han setter sin lit til Gud.
-Lady. -Lady.
Jeg kan ha vært for ivrig til å oppmuntre kongen.
-Kom, la oss ri sørover. -Nei, jeg flykter ikke fra slaget.
Jeg blir her, hvor jeg kan pleie skadde.
Jeg ønsker ikke å flykte. Bli med om du vil avverge et blodbad.
-Planlegger du å hoppe og svømme vekk? -Kanskje det.
La deg ikke lure av tidevannet. Det snur raskt. Du kan hoppe i døden.
Samme det. Livet mitt er over.
Er du skottekongen?
-Er du bruden? -De sier så.
-Hvorfor er du ugift? Du er eldre enn far. -Og hvem er han?
Unnskyld. Det var en dårlig spøk.
-Hater du meg alt? -Ja.
-Hvorfor det? -Fordi jeg ikke vil gifte meg med deg.
Det er sannheten. Jeg blir tvunget til dette.
-Jeg vil heller ikke gifte meg. -Så fri meg fra denne handelen.
-Nei. Jeg har gitt mitt ord. -Jeg blir solgt.
Det er slik det er. Du får rikdom og god pleie.
-Det er ingen grusom skjebne. -Du har ingen anelse!
-Hvem er det du er så glad i? -Hva behager?
Siden du viser slik uvilje.
-Herre konge, jeg er ren. -Det spurte jeg ikke om.
Jeg røper ikke hvem jeg elsker.
Vel…
Siden vi skal gifte oss, bør jeg vel vise deg tillit.
Jeg er forelsket.
Hun er gift, men likevel er hun min.
Og jeg ønsker ikke å bedra henne ved å ligge med deg.
Så…
Du skal bli min hustru. Du får bo godt på det fortet du ønsker.
Jeg skal nyte rikdommen din i Mercia, men ikke på rommet ditt.
Kort fortalt blir ekteskapet barnløst. Og jeg vil aldri elske deg.
Herre konge. Det er første gang på lenge noen har vært ærlig mot meg.
Var de tynne, forfedrene dine?
Hvor god tid har vi på oss?
Om Haesten kommer, og alt går etter planen, god nok.
Lord.
Sjøen har forrådt et skip til.
Kysten tilhører Wihtgar av Bebbanburg. Det vet du.
Vi vil ikke trenge oss på, kun redde lasten vår.
-Hvem er reisefølget ditt, nonne? -En kjøpmann.
Si ditt navn.
Haesten. La oss vente på tidevannet, så skal du få noen goder.
Vent her.
-Stien er borte. -Kan vi ta en annen vei?
Vi har ikke tid. Tidevannet snur. Vaktene forlater postene.
Du ville jo dø ved Bebbanburg.
Nok prat. Vi klatrer.
Tilby ikke hjelp. Vi må ikke avledes av lokale velgjørere.
Herre konge, vi har vært svært gjestfrie mot deg og lord Aethelhelm.
La meg kreve varene som betaling.
Hva er lasten?
Salt og relikvier. Mer kan følge med tidevannet.
-Jeg tar det som skylles hit. -Slik er skikken. Gjør som du vil.
Men…
Det kan være et knep. Daner sender spioner før de angriper.
Når vi har dratt sørover, kan det komme sjørøvere.
Da vil du ha oss her.
Dere trekker til kysten. Dere til borggården.
Forsyn dere når tidevannet snur.
-Er det fetteren? -Ja. De likner ikke.
-Jeg kjenner igjen en grådig mann. -Da har dere mye å prate om.
Takk for at vi får samle inn godset vårt.
Vi ser hva som skylles i land, og så drar vi.
Ingen årsak. Anse dere som mine gjester.
-Bli med inn og varm dere. -Takk, men vi har mye å gjøre.
Jeg må frakte pilegrimer til øya.
Det er for mange farer her ute. Bli med inn i fortet.
Det er snart bryllupsfest, og vi vil gjerne dele godene.
Mennene mine samler inn lasten. Mot en andel, så klart.
Forsyn dere av godene! Haesten er gavmild i dag.
Jesus! Er det mulig?
Rekk meg hånden! Den andre hånden!
Trekk!
Takk.
Skynd dere til postene deres igjen!
Og se etter flere daneskip!
Jeg ønsker et sted å skifte. Er det en kvinnebolig her?
Du kan gå ned på kjøkkenet. Der er det kvinner.
Her.
Denne reparasjonen virker svakest.
For raskt og høylytt.
Jeg hører ingen. Haesten har nok lurt dem vekk.
Haesten!
Det er et ansikt jeg aldri glemmer.
-Er du den arme skipbrudne? -Ja.
Jeg husker ikke deg, lord.
Nei. Det gjør du visst ikke.
Forrige gang vi møttes, fanget du meg i Alfreds grav.
Beleiringen av Winchester. Det er brent inn i minnet.
Og likevel overlevde du og har lyktes etterpå.
Vi var begge…yngre menn.
Barnebarnet mitt fikk så vidt sove i årevis etterpå.
Vel, istappene har tint fra ballene. Jeg får legge i vei.
Bli lenger, Haesten. Vi har mye å snakke om.
Steng hullet.
Det holder.
Lord!
Hei!
Her. Så blir du ikke gjenkjent.
-Hva om dere blir sett? -Jeg har en plan.
Kom, nå finner vi Aelfwynn.
-Vent på Uhtreds signal. -Vi har ventet lenge nok. Tida er knapp.
Uhtred og Aelfwynn vil bli drept!
-Dette er galskap. -Ja. Men vi må følge ham.
-Er det skottekongen? -Aye.
Lord!
Lord! Lord!
Dere!
Bli i borggården.
Hvorfor har Constantin menn her?
Vi snakker ikke om hva vi gjør for å verne kongen. Aye.
Kong Constantin? Soldaten din er på vidvanke.
Han er ikke min.
Du har blitt lurt, lord Wihtgar.
-Hvordan kom dere forbi vaktene? -Er dere også skipbrudne daner?
Torturer dem til de svarer. Vis dem hva vi gjør med sjørøvere.
Dere gjør Guds arbeid. Neste gang tjener dere dobbelt.
-Lady Aelfwynn? -Ja.
-Kom. Jeg prøver å redde deg! -Det har jeg hørt før. Det stemmer aldri.
Lady Aelfwynn, jeg er lord Haesten.
-En venn av faren din. -Lord Haesten?
Du prøvde å drepe mor. Hjelp!
Hjelp! Herre konge, den mannen prøver å ta meg.
Hun tar feil.
Jeg beklager framferden min. Vi behandler ikke kvinner slik som dere.
Jeg er en ærefull mann. Kanskje jeg misforsto.
Du lyver. Planen din er avslørt og mennene dine tatt til fange.
Fortell hvorfor du kom til Bebbanburg, så dreper jeg kun dem.
Jeg skal fortelle sannheten, for jeg tjener kun meg selv.
Jeg har ingen allierte og inngår ikke i noen plan.
Rydd opp. Og hent presten! Få dette bryllupet overstått.
Kanskje vi red feil. Bonden sendte oss østover, men jeg tror vi red mot vest.
Jeg har hørt at mange har sluttet seg til henne her.
Vi vet at dere er her! Vi har sett speiderne deres.
Lady Aelswith.
Kom igjen. Vi sier ingenting.
Det var dumt av dere å komme. Jeg er ingen venn av kristne.
Kanskje det. Men…
Vi trenger din hjelp.
Stans! La meg slå det første slaget.
Lord, det kommer soldater fra sør.
-Hvor mange? -Mange.
Vent på meg.
Du der, sikre porten!
Å nei, ikke allerede.
Kom ikke nærmere!
Tal!
Jeg bringer bud fra Edward, kongen av sakserne og dette området!
Gi oss lord Aethelhelm og lady Aelfwynn, så angriper vi ikke.
Nekter dere, beleirer vi og dreper alle. Ingen vil overleve!
Tekst: Mats Gullikstad