‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Sunt Uhtred, fiul lui Uhtred.
‎La Eoferwic au ajuns vești urgente.
‎- Aelfwynn a fost răpită pe drum. ‎- De cine?
‎Credem că erau mercenari.
‎Bănuim că oameni ‎de-ai lordului Aethelhelm.
‎Și soarta mea s-a schimbat.
‎Lordul Aethelhelm seamănă răzmeriță. ‎S-a aliat cu regele Constantin
‎și i-a oferit mâna lui lady Aelfwynn.
‎- Unde-l găsim? ‎- Într-o fortăreață din nord,
‎pe nume Bebbanburg.
‎Castelul meu, care mi-a fost furat ‎de vărul Wihtgar.
‎Numele tău va fi uitat!
‎Acum am o șansă să mi-l iau înapoi.
‎Sub comanda mea, oștenii Wessexului ‎vor respinge scoțienii peste graniță.
‎Aethelhelm va trebui să capituleze ‎și s-o dea pe Aelfwynn.
‎Dar regele Eduard are un alt plan.
‎În schimbul mâinii lui Aelfwynn ‎și pentru a-l izola pe Aethelhelm,
‎vom împărți Northumbria în două.
‎Teritoriul din jurul Bebbanburgului ‎va merge la Scoția
‎și vom scăpa de Aethelhelm.
‎Dar nimeni n-a vrut să-l sprijine.
‎I-am jurat surorii Măriei Tale ‎că o voi apăra pe Aelfwynn.
‎- Sunt alături de Uhtred. ‎- Suntem cu Uhtred.
‎Aethelstan, fiule, tu ce spui?
‎Sunt cu lordul Uhtred.
‎Nu sunt sigur că iese cum voiai, Măria Ta.
‎Nu voi mai tolera să fiu înfruntat.
‎Nimeni nu pleacă sau va fi executat.
‎Destinul guvernează totul!
‎Haideți, mai repede! ‎Curând răsare soarele.
‎Ar fi bine să nu mă omori ‎chiar înainte de plecare.
‎La o parte!
‎- Regele a dat semne că se înduplecă? ‎- Și-a nesocotit sfetnicii.
‎Sigur n-o să-i atace pe saxoni.
‎Zi-le asta conților din Mercia.
‎Plecăm la răsărit.
‎Oamenii regelui sunt tot la poartă?
‎Da, și mercienii par hotărâți să plece.
‎Mă tem că niciunii nu vor renunța.
‎Altă persoană care nu poate dormi?
‎Regele e supărat pe mine astă-seară.
‎I-am zis să nu întoarcă spatele ‎Northumbriei și nu i-a plăcut asta.
‎Niciunui bărbat nu-i place ‎să audă adevărul de la femeia iubită.
‎Totuși, când trebuie să-l spunem,
‎Domnul este cu noi.
‎Tot îmi nesocotesc porunca.
‎Pregătește armata Wessexului. ‎Să se adune la poartă.
‎Da, Măria Ta.
‎Doamnă...
‎Eduard... nu lupta ‎contra semenilor saxoni!
‎Eagidfu, ar trebui să te întorci ‎la Winchester.
‎Nu e momentul să vă aliați.
‎Nu ne-am aliat, ‎suntem doar femeile care te iubesc.
‎Jur că voi spune adevărul așa cum îl văd ‎și apoi voi pleca.
‎Planul tău de a o părăsi pe Aelfwynn
‎și a te înțelege cu scoțienii ‎nu e lipsit de merite.
‎Ne-ar putea aduce pace, într-adevăr,
‎dar cu prețul divizării saxonilor.
‎Nu risca să rupi Mercia de Wessex!
‎- Tu sfătuiește-l pe lordul Aldhelm. ‎- N-o s-o fac,
‎pentru că sunt de acord cu el.
‎Aethelflaed asculta sfatul lui Uhtred.
‎Eu sunt regele, nu ascult de nimeni.
‎Ești un rege care alege să nu conducă.
‎O alegere așa ciudată, că trebuie ‎să mă întreb ce a determinat-o.
‎Și am ajuns la o singură concluzie.
‎Frica.
‎- Nu mă tem de Aethelhelm. Constantin... ‎- Nu, te temi de Alfred și moștenirea lui.
‎Așa că-ți voi spune un lucru.
‎Ești suficient de puternic ‎încât să împlinești visul tatălui tău.
‎Nu e nevoie să-l lași ‎în seama urmașilor tăi.
‎Meriți să fii pomenit pe veci în cronici
‎drept regele care a unit Anglia.
‎- Nu frica mă ține deoparte. ‎- Sunt mama ta
‎și știu când te temi.
‎Așa că am venit să îți spun
‎că eu cred că ești la înălțimea ‎acestui moment.
‎Ești la fel de bun, la fel de drept
‎și la fel de credincios ‎cum a fost tatăl tău.
‎Și pentru asta, Domnul te va ajuta.
‎Ăsta e destinul tău.
‎Profită de ocazia asta!
‎Părăsiți posturile și comasați-vă!
‎Oștenii din Wessex au plecat.
‎Oamenii lui Eduard nu mai apără zidurile.
‎- Pornim. Deschideți porțile! ‎- Da, domnia ta.
‎Mergem la Bebbanburg, lord Uhtred?
‎Lasă-i regelui momentul ăsta.
‎Dacă așa poruncește Măria Ta.
‎Voi avea nevoie de cineva loial ‎să-mi păzească frontiera din Northumbria.
‎Ne vom lupta cu regele scoțian pe drum!
‎Îi vom rupe alianța cu lordul Aethelhelm
‎și vom face o înțelegere ‎pentru fiica lui Aethelflaed.
‎Și Northumbria va rămâne ‎a poporului saxon!
‎Către Bebbanburg!
‎DUPĂ ROMANELE SCRISE ‎DE BERNARD CORNWELL
‎BAMBURGH ‎REGATUL NORTHUMBRIEI
‎Ne așteptăm la un asediu?
‎Nu, ne așteptăm să pornim către sud, ‎la luptă.
‎Nu vom profita de ospitalitatea ‎din Northumbria mai mult decât trebuie.
‎Îndată ce ajunge armata lui Constantin
‎și mariajul este consumat,
‎vom pleca de aici cu proviziile noastre.
‎Și când sosește... această armată?
‎Curând.
‎Nu știe.
‎Face paradă, ‎dar nu știe când vin scoțienii aceia.
‎Doar speră că o să vină.
‎Vărul tău, Uhtred, ‎mai luptă pentru regele saxonilor?
‎Da.
‎Motiv pentru care nu părăsim castelul, ‎orice promisiuni și alianțe am fi făcut.
‎Uite pe cine am găsit pe drum!
‎Cynlaef! Cam târziu!
‎Domnia ta, am avut multe aventuri pe drum.
‎Întâi m-am pierdut
‎- ...lângă podul căzut... ‎- N-avem timp, Cynlaef!
‎Ce vești ne aduceți?
‎Doar ce au văzut iscoadele acum două seri.
‎Oamenii lui Constantin pregătesc o corabie ‎la Dynbaer.
‎O corabie nu transportă o armată.
‎Ar putea fi avangarda, ‎care vine cu Constantin?
‎Constantin e un rege măreț.
‎N-ar sosi la o fortăreață pe mare, ‎ca un târgoveț.
‎Poate aduce un dar ‎pentru ospățul de nuntă?
‎Nu, va face o demonstrație de forță.
‎Vine pe uscat, ‎cu cât de mulți oameni poate.
‎Da, nu cred că vine spre sud pe mare.
‎E un bun strateg. ‎Știe că fluxul e schimbător,
‎știe riscurile furtunilor de vară.
‎Bun, ne ținem de plan.
‎Dacă avem noroc, o să-i ia zile întregi ‎să-și adune armata.
‎Fiecare om dă raportul de trei ori pe zi.
‎Când apare armata regelui Constantin ‎la orizont, dați foc bisericii ăleia.
‎Mamă...
‎Tu rămâi aici. Imaginează-ți ‎că aici e o linie de care nu treci.
‎Eduard, viața mea nu contează.
‎Succesiunea ta e asigurată. ‎Nimic altceva nu e important.
‎Cât de departe e Bebbanburgul?
‎La cinci mile de aici, ‎dar noi mergem mai departe.
‎În zori o luăm spre vest, prin pădure, ‎și ocolim fortăreața.
‎Am plănuit o ambuscadă la nord de ea.
‎Eu nu mă pricep la chestiuni militare,
‎dar o să se ducă vorba că o mare armată ‎și-a făcut tabăra în apropiere.
‎De la un punct încolo, ‎nu ne mai putem ascunde.
‎O să ne rugăm să ne aibă Domnul în pază.
‎O să stai aici, n-o să fii nesăbuită ‎să vii pe câmpul de luptă, da?
‎- Dacă răniții au nevoie de ajutor... ‎- Nu vine.
‎Ne cunoaștem rolul în toate astea.
‎Sunt situații, ca asta, cărora bărbații ‎trebuie să le facă față singuri.
‎Chemați-l pe stăpân!
‎E regele!
‎Un rege ar alege o corabie mai mare.
‎Alt rege, nu ăsta.
‎Oamenii mei debarcă ‎la poarta dinspre mare.
‎Un rege intră într-o fortăreață ‎pe poarta din față!
‎Vine!
‎Drepți pentru regele Scoției!
‎Măria Ta, ai venit mai curând ‎decât credeam.
‎Îmi place să iau oamenii pe nepregătite.
‎Speram ca sosirea Măriei Tale ‎să fie mai... clandestină.
‎Nu m-am făcut rege ‎ca să mă ascund în pădure.
‎Dar avem de partea noastră
‎cel mai mare avantaj ‎pe care-l poți câștiga într-un război,
‎elementul-surpriză.
‎Dacă-l irosim, riscăm să afle Eduard de...
‎Iscoadele sunt peste tot, ‎o să afle curând.
‎Într-adevăr, ‎dar impulsivitatea e defectul lui.
‎- Când va afla de alianța noastră, va... ‎- N-o să stau să aștept să fiu atacat.
‎E o lașitate.
‎Credeam că am convenit că lansăm atacul
‎după ce ați cimentat alianța cu Mercia.
‎Și sunt un om de cuvânt!
‎Ăsta e băiatul ‎care vrea să fie regele saxonilor?
‎Într-adevăr. Aelfweard, vino și fă ‎o plecăciune în fața regelui Constantin...
‎Un sfat de la un rege ‎pentru un viitor rege.
‎Să n-ai încredere în sfetnici.
‎- Am înțeles. ‎- Hai să mâncăm!
‎Chemați-o pe lady Aelfwynn la masă.
‎Nu!
‎Prefer să mă întâlnesc cu ea singur, ‎după masă.
‎Să nu-ți întâlnești mireasa ‎pe stomacul gol.
‎Ce spui, domnia ta?
‎Îi lăsăm pe ăștia, sărim pe cai,
‎mergem la porți, doar noi trei, ‎și-i dăm o lecție vărului tău?
‎Treaba cu porțile am mai încercat-o.
‎Dar poate e mai bine cum spui tu ‎decât să ducem oamenii ăștia la moarte.
‎Vor să vină cu tine!
‎Asta au așteptat!
‎O să povestească de asta ‎tot restul vieții!
‎„Cum am ajutat ‎la cucerirea Bebbanburgului.”
‎Domnia ta, am vești proaste. ‎Ambuscada nu mai e oportună.
‎Constantin e deja în fortăreață.
‎Iscoadele spun c-a venit pe mare.
‎- Eu sunt de vină, a fost sfatul meu. ‎- Nu ești de vină.
‎Mare parte a fost presupunere ‎și am presupus greșit.
‎Câți oameni erau în barcă?
‎Doar garda lui personală, credem.
‎Cum a prevăzut Uhtred.
‎Nu presupuneți că e un semn. ‎Vom face alt plan.
‎E semn că ar trebui să atacăm.
‎- Înainte să vină armata... ‎- Nu.
‎Țintele noastre sunt toate în același loc.
‎Atacăm acum și-i prindem în capcană ‎și pe Aethelhelm, și pe Constantin.
‎Aelfwynn e înăuntru.
‎Va fi obligată să se mărite,
‎- ...sub amenințare. ‎- Da.
‎- Vor încerca s-o folosească... ‎- Credeți că Aethelhelm
‎va acționa rațional când e încolțit?
‎Dacă ajungeam la Constantin, ‎am fi negociat,
‎- ...dar așa n-are ce pierde. ‎- Avem sute de oameni!
‎Bebbanburg e bine apărată, ‎dar suntem superiori numeric...
‎Și-a omorât propria fiică ‎prin comploturile lui.
‎Nu putem risca viața fiicei lui ‎Aethelflaed în haosul care se va isca.
‎Există o altă cale.
‎Mă duc eu cu câțiva oameni. ‎Așteptați semnalul nostru.
‎O scoatem pe Aelfwynn din castel ‎și apoi atacați.
‎- Cum? ‎- Pe poarta de la mare, domnia ta?
‎Nu. Există o intrare în Bebbanburg ‎prin care...
‎Nu poate pătrunde o armată, ‎nici măcar șase oameni.
‎O consideram prea periculoasă...
‎dar cu foarte puțini oameni, ‎poate va fi posibil...
‎Și ce se întâmplă când oamenii ăștia ‎dau de gărzile din Bebbanburg?
‎Pyrlig, ai putere să ni te alături?
‎Tu ai putere să mă oprești?
‎Domnia ta, ia-mă și pe mine.
‎Oricare ar fi pericolul, îi fac față.
‎Ne-a mers bine în patru până acum.
‎Țineți armata în așteptare ‎până ce primiți semnalul meu.
‎Gata cu ascunzișul! Care e planul?
‎Dacă funcționează, ‎ne întoarcem cu Aelfwynn.
‎Și dacă nu?
‎Va fi ultima oară când stăm de vorbă.
‎O luăm spre nord, dincolo de Bebbanburg, ‎până în golful alăturat.
‎O să ne ajute un cunoscut de-al meu.
‎Și dacă nu ne ajută?
‎Atunci o să caute Finan o soluție.
‎Ce?
‎Avem treabă, nu flirtați cu călugărițele!
‎Te lăsăm pe tine, Uhtred.
‎Dacă-mi scriai, făceam niște bere.
‎- Ești aici, ce bine! ‎- Ai noroc.
‎Mai toată luna am fost pe insulă.
‎- Trebuia să trimiți vorbă! ‎- Nu știam că vin.
‎- Dar zeii au avut alte planuri. ‎- Ai venit după Aalys?
‎Se simte mult mai bine, ‎deși mai visează uneori moartea reginei.
‎Vin să iau Bebbanburgul.
‎E momentul? Ai oameni destui?
‎Eduard are o armată la sud de aici.
‎De obicei aflăm de așa ceva.
‎Întâi trebuie să intru în castel
‎cu câțiva oameni, ‎ca s-o iau pe lady Aelfwynn.
‎Aveți un plan?
‎Se conturează unul, ‎dar am nevoie de ajutor.
‎- Nu de al tău, ci de al lui... ‎- Nu! E prea mic.
‎Nu de al lui! Nicidecum.
‎Am cumva norocul să fie ‎un negustor pe nume Haesten pe aici?
‎Uhtred, zeii îți sunt alături. Vino!
‎Nu vrea să plece, ‎pentru că face bani buni aici.
‎- Negoțul a înflorit în părțile astea. ‎- Du-te, vin și eu.
‎Dacă furi de la mine, o să-ți pară rău!
‎- Uhtred! ‎- Am venit să-ți dau bani, nu să-ți iau.
‎N-am nevoie de bani ‎și am făcut o dată ce m-ai pus.
‎Știu, și acum vreau mai mult.
‎Vreau să intru în Bebbanburg
‎și tu o să mă ajuți distrăgând străjerii.
‎Nu, sub nicio formă. ‎Nici azi, nici altă dată.
‎Ar fi o decizie nesăbuită.
‎Îmi voi lua înapoi domeniul
‎și apoi ne vom întoarce ‎să te pedepsim pentru refuz.
‎Dacă mă ameninți, mă duc la Bebbanburg ‎și-i avertizez de atacul vostru.
‎N-o să faci așa ceva.
‎Sunt ocupat să câștig bani.
‎Spune-mi...
‎Crezi că intră în Valhalla ‎cineva care vinde moaște proștilor?
‎Înaintașii mei au venit aici ‎să se îmbogățească, Uhtred.
‎Îmi iau ce-i al meu de drept.
‎N-o să ai nevoie să scoți sabia.
‎Nu-ți cer ‎decât să atragi străjerii pe țărm.
‎Și pentru asta te voi plăti foarte bine.
‎N-ai tu banii ăștia.
‎Dar știi că o să-i am ‎după ce recuceresc Bebbanburgul.
‎Și în lupta dintre Wihtgar și mine, ‎știi cine va învinge.
‎Nu sunt faimos pentru loialitate, Uhtred.
‎Nu e înțelept să lași asta ‎în mâinile mele.
‎Nu e ușor să iei un străjer ‎de la postul lui.
‎- O să te coste. ‎- Da, știu.
‎Finan e afară, el o să-ți explice planul.
‎Pyrlig poate împrumuta barca cea mică.
‎Dacă-l văd pe apă, ‎ar trebui să presupună că e pelerin.
‎Vezi s-o aduceți înapoi.
‎O să fac tot ce pot.
‎Noroc!
‎Mă întreb... ‎Poate ar trebui să vin cu tine.
‎Nu, te rog. Ai lucruri de apărat aici.
‎Nu sunt sigură că Haesten e de încredere.
‎Oare am luat decizia bună?
‎Nu poate fi rău s-o aperi pe lady Aelfwynn
‎sau să vrei un cămin pentru copiii tăi.
‎Dar dacă ăsta e momentul ‎în care le vei îndeplini,
‎asta nu-ți pot spune. Sper că e.
‎Dar intențiile tale sunt curate, ‎așa că Dumnezeu va fi cu tine.
‎Faceți-o până la răsărit.
‎Și mâine va fi prima zi dintr-o lume nouă.
‎- A înțeles toată lumea planul? ‎- Da!
‎- Da... ‎- Hei... Fă-o pentru el.
‎El atrage străjerii pe plajă ‎înainte de flux,
‎dându-ți o foarte mică ‎și, sincer, nebunească ocazie
‎să intri prin odaia lor ‎înainte să se întoarcă.
‎Uiți partea unde tu stai degeaba.
‎Da, eu stau degeaba în barcă.
‎Și-i iau de acolo când se dă semnalul.
‎Excelent, ne-am înțeles.
‎Se înserează și nu știm nimic de Uhtred.
‎Măria Ta, ai răbdare.
‎Nu te-a dezamăgit.
‎Până acum n-a luptat pentru domeniul lui.
‎Vorbește el de unitatea saxonilor, ‎dar știm ce-l aduce aici.
‎- Nu cred că e drept. ‎- Poate că nu e.
‎Dar cine se gândește ‎la interesul saxonilor?
‎- Uhtred sau eu? Nu voi... ‎- Măria Ta...
‎Niște iscoade de la nord spun ‎că scoțienii mărșăluiesc încoace.
‎- Când ajung la Bebbanburg? ‎- Nu știm încă.
‎Depinde dacă se opresc după întăriri
‎- ...sau dacă sunt toți. ‎- Și Uhtred?
‎N-a transmis nimic, nu l-a văzut nimeni.
‎Nu-l putem urmări.
‎Ce se discută și ar trebui să știm și noi?
‎- Ce mi se ascunde? ‎- Mă tem că Măria Sa va ataca.
‎Fără lordul Uhtred?
‎Pare să nu-i pese ‎dacă tata trăiește sau moare.
‎Dacă-i vorbim de Aelfwynn, nu ascultă.
‎Și nu-l interesează lordul Aelfweard.
‎Eduard e pierdut.
‎Să fie oare așa furios ‎pe trădarea lui Aethelhelm,
‎- ...încât să-și pună fiul în pericol? ‎- Parcă e posedat.
‎Parcă ar crede ‎că are binecuvântare divină.
‎Doamnă...
‎Cred că l-am încurajat pe rege ‎cu prea multă emfază.
‎- Vino cu mine în sud! ‎- Nu. Nu fug de bătălie.
‎Voi rămâne unde sunt de folos ‎pentru răniți.
‎Nu-ți sugerez să fugim,
‎dar, dacă vrei să eviți un masacru, ‎vino cu mine.
‎Vrei să sari și să fugi înot?
‎Poate.
‎Nu te lăsa păcălită de apele liniștite.
‎Fluxul se schimbă repede ‎și vei fi zdrobită de stânci.
‎Nu-mi pasă, viața mea s-a sfârșit oricum.
‎Tu ești regele scoțienilor?
‎Tu ești mireasa?
‎Așa mi s-a spus.
‎De ce nu ești însurat? ‎Ești mai bătrân ca tata.
‎La care tată te referi?
‎Îmi cer iertare, a fost o glumă proastă.
‎- Mă urăști deja? ‎- Da.
‎De ce?
‎Pentru că nu vreau să mă mărit cu tine!
‎E un adevăr simplu. ‎Sunt obligată să o fac.
‎Nici eu nu vreau să mă însor cu tine.
‎- Atunci eliberează-mă! ‎- Nu.
‎- Pentru că mi-am dat cuvântul. ‎- Sunt vândută!
‎Așa se face. ‎Vei fi bogată și bine îngrijită.
‎- Nu e chiar așa rău... ‎- Habar n-ai ce vorbești!
‎Pe cine iubești?
‎Poftim?
‎De cine ești îndrăgostită, ‎de ești așa furioasă?
‎Măria Ta, sunt fecioară.
‎Nu asta te întreb.
‎Nu-ți voi spune pe cine am în inimă.
‎Atunci...
‎Dacă tot ne vom căsători...
‎cred că ar trebui să mă încred în tine.
‎Eu sunt îndrăgostit.
‎Femeia e măritată,
‎dar și ea mă iubește.
‎Și nu vreau s-o trădez ‎trăgându-mi-o cu o fetiță nobilă.
‎Așa că...
‎vei fi soția mea,
‎vei trăi confortabil ‎în orice castel vrei tu,
‎iar eu mă voi bucura de roadele ‎pământurilor tale din Mercia.
‎S-ar putea să vin la tine... ‎dar nu în odaia ta.
‎Pe scurt, căsnicia noastră nu va purta rod
‎și eu nu te voi iubi.
‎Măria Ta,
‎e prima oară când cineva ‎îmi vorbește deschis de multă vreme.
‎Strămoșii tăi erau cam mititei, nu?
‎Cât timp avem să intrăm și să ieșim?
‎Dacă Haesten ajunge la timp ‎și totul merge conform planului,
‎avem destul timp.
‎Domnia ta!
‎Văd că marea a mai trădat o corabie.
‎Țărmul ăsta îi aparține ‎lui Wihtgar de Bebbanburg.
‎Știți asta!
‎Nu vrem să-i încălcăm ținutul,
‎doar să ne așteptăm marfa și s-o salvăm.
‎Cine e cu tine, călugăriță?
‎Un negustor care aduce moaște ‎în Lindisfarne.
‎Cum te cheamă?
‎Haesten. Dă-ne voie să așteptăm fluxul
‎și-ți dăm o parte din marfă.
‎Așteptați aici!
‎Cărarea se termină aici.
‎Mai e vreo cale, ne putem întoarce?
‎Nu e timp. Vine fluxul. ‎Și străjerii vor pleca de la post.
‎Mereu ți-ai dorit să mori la Bebbanburg.
‎Gata cu vorba. Urcăm!
‎Nu le oferiți ajutor.
‎Nu e momentul să ne lăsăm distrași ‎de acte de binefacere locale.
‎Am fost foarte ospitalieri cu Măria Ta ‎și lordul Aethelhelm.
‎Dă-mi voie să iau eu marfa, ca răsplată.
‎Ce încărcătură au?
‎Sare și moaște.
‎Și când vine fluxul, o să mai apară.
‎Pe domeniul meu, eu iau ce iese la mal.
‎Într-adevăr, așa e obiceiul. ‎Fă cum crezi de cuviință.
‎Dar...
‎Eu aș fi atent să nu fie o capcană.
‎Danezii trimit iscoade ‎în săptămânile dinaintea unui atac.
‎După ce plecăm noi spre sud,
‎veți fi la mila atacatorilor de pe mare.
‎Atunci o să ne primiți ‎cu brațele deschise.
‎Voi, mergeți pe mal! Voi, în curte!
‎Luați tot ce găsiți când vine fluxul.
‎- Ăsta e vărul? ‎- Da. Nu prea seamănă.
‎Recunosc un om lacom când îl văd.
‎Ar trebui să aveți multe în comun, ‎îl ții tu de vorbă.
‎Mulțumim că ne dai voie ‎să ne strângem comoara!
‎Vom vedea ce mai iese la mal ‎și vom pleca de pe pământul tău.
‎Nu e nevoie, considerați-vă oaspeții mei!
‎Haideți înăuntru, să vă încălziți la foc.
‎Vă mulțumim, dar avem multe de făcut.
‎Trebuie să duc pelerini pe insulă.
‎Sunt prea multe pericole ‎pentru călători pe aici.
‎Haideți în castel,
‎un ospăț de nuntă va avea loc în curând ‎și vrem să împărtășim bucuria.
‎Oamenii mei vor aduna marfa voastră. ‎Desigur, vom lua o parte.
‎Luați cât vreți din comori!
‎Haesten e generos.
‎Doamne...
‎Îți vine să crezi?
‎Dă mâna! Dă-mi mâna!
‎Dă-mi cealaltă mână!
‎Trage-l sus!
‎Mulțumesc!
‎Luați repede ce puteți ‎și întoarceți-vă la posturi!
‎Și fiți atenți ‎să nu fie alte corăbii daneze!
‎Aș vrea să mă îmbrac într-un loc ferit.
‎Aveți odăi de femei în fortăreață?
‎Mergi jos, în bucătărie. ‎Sunt niște femei acolo.
‎Aici.
‎Reparația asta pare cea mai slabă. ‎Încearcă!
‎Prea repede și zgomotos!
‎Nu aud pe nimeni.
‎Cred că Haesten i-a atras pe mal.
‎Haesten!
‎Iată un chip pe care n-am cum să-l uit...
‎Tu ești amărâtul care a naufragiat?
‎Da.
‎Eu nu-mi amintesc de tine, domnia ta.
‎Nu...
‎Se pare că nu-ți amintești.
‎Data trecută când ne-am întâlnit,
‎m-ai închis în mormântul lui Alfred.
‎Asediul de la Winchester ‎mi-e întipărit în memorie.
‎Totuși, se pare că ai supraviețuit ‎și ai prosperat.
‎Eram amândoi...
‎mai tineri pe atunci.
‎Nepotul meu n-a putut să doarmă ca lumea ‎ani de zile după aia.
‎Acum că mi-am dezghețat ouăle,
‎eu am plecat.
‎Mai stai, Haesten.
‎Avem multe amintiri de depănat.
‎Acoperă gaura.
‎Ajunge.
‎Domnia ta!
‎Ia, ai cele mai mari șanse ‎să fii recunoscut.
‎Și dacă sunteți văzuți?
‎Am un plan pentru asta.
‎Hai s-o găsim pe Aelfwynn!
‎- Măria Ta, așteaptă semnalul! ‎- Am așteptat, și nimic.
‎Timpul în care avem avantajul ‎e pe sfârșite.
‎Cum rămâne cu Uhtred sau Aelfwynn? ‎Vor fi uciși!
‎- E o nebunie. ‎- Așa e.
‎Dar trebuie să-l urmăm.
‎Ăla e regele Scoției?
‎Da.
‎Domnia ta!
‎Voi, soldați!
‎Rămâneți în curte!
‎De ce-și pune Constantin oamenii aici?
‎Nu discutăm măsurile pe care le luăm ‎ca Măria Sa să fie protejat.
‎Așa-i!
‎Măria Ta Constantin?
‎Omul dumitale umblă ‎pe unde nu-i fierbe oala.
‎Nu e omul meu.
‎Cred că ai fost păcălit, lord Wihtgar.
‎Cum ați trecut de oamenii mei?
‎Și voi sunteți danezi „naufragiați”?
‎Torturați-i ca să aflăm!
‎Arătați-le ce va păți orice atacator!
‎Faceți voia Domnului, prieteni.
‎O să câștigați dublu ‎la următorul transport.
‎- Lady Aelfwynn? ‎- Da.
‎- Vino cu mine! ‎- Nu!
‎Vino! Încerc să te salvez!
‎Am auzit-o de multe ori ‎și niciodată n-a fost adevărat.
‎Lady Aelfwynn, sunt lord Haesten.
‎- Prieten cu tatăl tău adevărat! ‎- Lordul Haesten?
‎Care a încercat ‎s-o omoare pe mama! Ajutor!
‎Ajutor! Ajutați-mă! Măria Ta!
‎Omul ăsta vrea să mă răpească.
‎Domnița se înșală.
‎Dacă am jignit-o, îmi cer iertare.
‎Noi nu ne purtăm ca voi cu femeile.
‎Sunt om de onoare, ‎poate am fost înțeles greșit.
‎Ești un mincinos.
‎Planul tău a fost descoperit ‎și complicii tăi au fost prinși.
‎Zi-mi de ce ai venit, de fapt, ‎la Bebbanburg
‎și o să-i omor doar pe ei.
‎Îți spun adevărul,
‎pentru că nu-mi slujesc decât mie.
‎N-am niciun complice aici
‎și niciun plan.
‎Scoateți leșul de aici și aduceți popa!
‎Să terminăm cu căsătoria asta!
‎Poate am luat-o greșit.
‎Țăranul spunea că ăsta e estul, ‎dar cred că e vestul.
‎Mi s-a spus că i s-au alăturat mulți ‎aici, în pădure.
‎Știm că sunteți aici!
‎V-am văzut iscoadele!
‎Lady Aelswith!
‎Faceți-ne ce vreți, nu spunem nimic!
‎A fost o nesăbuință să veniți aici.
‎Nu sunt prietena creștinilor.
‎Poate că nu.
‎Dar...
‎Avem nevoie de ajutorul tău.
‎Stai!
‎Lasă-mă pe mine să dau primul.
‎Domnia ta!
‎Se apropie soldați dinspre sud.
‎- Câți? ‎- Mulți.
‎O să mă întorc. Așteptați!
‎Voi! Blocați porțile!
‎Nu! Nu încă!
‎Nu te mai apropia!
‎Spune!
‎Aduc un mesaj de la regele Eduard,
‎rege al saxonilor ‎și cârmuitor al acestui ținut!
‎Dați-ni-i pe lordul Aethelhelm ‎și pe lady Aelfwynn și nu vom ataca.
‎Dar dacă refuzați, vă vom asedia ‎și vă vom ucide pe toți!
‎Până la ultimul!
‎Subtitrarea: Raluca Dimitriu