NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Olen Uhtred, Uhtredin poika.
Kuningas Edvard on viimein lähellä toteuttaa -
isänsä tavoitteen yhden kuningaskunnan luomisesta.
Englannin. -Olet yhtä hyvä ja aito -
sekä uskollinen mies kuin isäsi.
Tämä on kohtalosi.
Bebbanburgiinko siis?
Pidämme Northumbrian saksilaisen kansan hallussa.
Vihollinen on tehnyt omat valmistelunsa taistelua varten.
Kun kuningas Konstantinin armeija ilmestyy näkyviin,
sytyttäkää kirkko tuleen.
Väijytyksemme on ajoitettu väärin. Konstantin on jo linnoituksessa.
Edvard halusi aloittaa hyökkäyksen.
Kaikki kohteemme ovat samassa paikassa.
Tehdään linnoitukseen rynnäkkö nyt. Vangitaan Aethelhelm ja Konstantin.
Hän suostui kuitenkin vastahakoisesti odottamaan -
ja salli minun yrittää pelastusretkeä.
Hän houkuttelee vartijat rannalle -
ennen vuoroveden vaihtumista, joten saat pienen ja huimapäisen tilaisuuden päästä -
sisään ennen vartijoiden paluuta.
Aelswith puolestaan etsi apua toisaalta.
Oli hyvin typerää tulla tänne.
En ole kristittyjen ystävä.
Edvardin kärsimättömyys sai hänet pettämään lupauksensa -
ja käynnistämään hätäisen hyökkäyksen linnoitukseen.
Emme ole kuulleet mitään.
Mahdollisuus hallita liukuu pois.
Tämä on hulluutta.
Antakaa meille Aethelhelm ja Aelfwynn, niin emme hyökkää.
Jos kieltäydytte, saarramme teidät ja tapamme kaikki.
Kukaan ei jää henkiin!
Kohtalo on kaikki!
PERUSTUU BERNARD CORNWELLIN TEOKSIIN
Oletan, että tuo oli varoitus.
He eivät aio suostua.
Näitkö isääni?
Haen tytön ja näytän hänet muureilla.
Suostuuko Konstantin? -Hän ei voi kieltäytyä, jos ei kysy.
Tule, vauhtia!
Sivuuttakaa vaatimukset ja pelatkaa aikaa.
Sivuuttaisinko haasteen? Kuninkaalta toiselle?
Se on kunniatonta. -Odottakaa armeijaanne.
Sinetöikää avioliitto. -Voisin vain luovuttaa teidät.
Olemme lähellä saada sen, mitä haluamme.
Olette ripittänyt heidät, siirtykää sakramenttiin.
Oletteko valmiit?
Portinvartija voi torjua hyökkäykset,
mutta varotoimena sijoittaisin lady Aelfwynnin jonnekin turvaan.
Korkeampi huone on linnoitettu.
Viisasta. Aelfwynn, menkää herra Wihtgarin mukaan.
Nähkääs,
me kestämme piirityksen.
Antakaa Edvardin vain hyökätä.
Verissäni ei ole vain istua ja odottaa.
Jos hän tulee portille, puhun hänen kanssaan.
Miksi olemme muurilla? -Näytämme Edvardille, että elät.
Emme sopineet siitä.
Näytä hänet saksilaisille.
Pane veitsi kurkulle.
Mene. Tarjoa neuvotteluja. -Ei!
Älä sano mitään.
Kuningas Edvard ei tule vuokseni. Olen vain tämän keskellä.
Heitä hänet alas.
Osoita säälimättömyytemme.
Vapauta tyttö, niin en tapa häntä.
Uhtred.
Haluatko nähdä hänen kuolevan?
Anna tytön mennä.
Pakene.
Pakene!
Seuratkaa häntä!
Vangitkaa hänet!
Herra, tänne.
Pakenitteko te? -Tietysti pakenimme.
Ja me löysimme...
Miksi tulit?
Pelkäsin Haestenin pettävän suunnitelman.
Hän ei tehnyt niin.
Hän sai miekasta sen vuoksi.
Kuolema tuo hänelle kunniaa, ja hän pääsee Valhallaan.
Löysitkö Aelfwynnin?
Hän oli ulottuvillani, mutta ei ole enää.
Edvard hyökkäsi, joten aikaa on vähän.
Meillä on yhä etulyöntiasema.
Läsnäoloasi ei tiedetä. -Uhtred!
Uhtred! -Sinä vai joku muu Uhtred?
Uhtred!
Missä hän on?
Kuka? -Sisällä on Edvardin mies! Uhtred!
Bebbanburgin Uhtred. -Huijari-Uhtred, kyllä.
Tämä liitto ei ole tuonut minulle mitään.
Nyt hän metsästää minua linnoituksessani!
Jos hän metsästää teitä, etsikää hänet.
Kaikki vartijat porteille!
Tuokaa tyttärenpoikani Aelfweard luokseni. Tahdon perilliseni.
Pian, menkää asemiinne!
Niin pian kuin voitte!
Voimme pidätellä heitä. He ovat koiria, me olemme ihmisiä!
Pian, jatkakaa!
Jatkakaa!
Toimikaa.
Olemme pelastuneet.
Ole täällä kanssani.
Tämä taistelu on hävitty.
Heittäydy isän armoille. Puhun puolestasi.
Menetit vaikutusvaltasi häneen, kun liityit rinnalleni.
Me säilytämme hermomme ja teemme sinusta kuninkaan.
Isoisänne lupailee paljon.
Lisäneuvo.
Kun tilanne muuttuu, suunnitelmienkin pitäisi muuttua.
Juo tämä.
Se rauhoittaa hermojasi.
Isä pani minut vannomaan, etten joisi.
Isäsi ei ole osoittanut hyvää arvostelukykyä.
Me olemme ne, jotka... -Hild.
Jos harhautamme loput vartijat,
saatko vietyä Aelfwynnin meriportille ja turvaan isä Pyrligin luokse?
Saan. Tarvitsen soihdun antaakseni isä Pyrligille merkin.
Tarvitset aseen.
Olin toivonut, etten enää pitelisi moista.
Sydäntäni raastaa raahata sinut taisteluun.
Vain oma tahtoni raahasi minut.
Suojele häntä, kuten olet suojellut muita.
Sen teen.
Taistele Bebbanburgista.
Olet ansainnut tämän.
Jumala ei ole julma.
Taistele,
kuten sinun täytyy taistella.
Me hyökkäämme.
Vedän vartijat puolustamaan heitä,
joten naiset voivat paeta.
Sovittu?
Armeijanne lähestyy, herra kuningas.
Miten kaukana? -Kolmen, viiden kilometrin päässä.
Huomaatteko? Pelasimme aikaa.
Säilyttäkää hermonne. -Miten pian saksilaiset murtavat portin?
Myöskin pian.
Portti kestää, ja armeijat kohtaavat niityllä.
Edvard ohjataan tuhoon.
Älkää härnätkö Jumalaa tuolla ylpeydellä.
Minä olen ylpeä.
Kaikki ennustukseni ovat toteutuneet.
Hän kuuli kapinasta ja tuli ovellemme.
Hän ei toiminut salaa vaan ilmoitti saapumisestaan.
Kuten sanoin, hän on äkkipikainen.
Annetaan hänen painaa. Hän painaa liian kovaa.
Armeijanne on hänen takanaan.
Ylpeys on hänen virheensä.
Antakaa hänen uskoa pelästyttäneensä meidät.
Avatkaa meriportti ja antakaa kaikkien tätä kestämättömien lähteä.
Ottakaa miehet pois portilta ja vähentäkää puolustusta.
Rohkea ajatus, herra kuningas.
Meillä riittää tarvikkeita piirityksen ajaksi.
Ei pitäisi... -Piiritykset ovat pökäleille.
Pihalle!
He teeskentelevät hylkäävänsä Bebbanburgin.
Ei Edvard ole niin tyhmä.
Ei se toimi.
Vai toimiiko?
Suojamuureille.
Pysy loitolla.
Jätä meidät rauhaan.
Löikö hän?
Ei!
Ei, ole kiltti, älä...
Voi, Herra,
anna minulle anteeksi.
Kiitos.
Heitä on lisää.
Seurataan heitä. Isä Pyrlig...
Se on tyhmänrohkeaa, herra kuningas.
Antaa sotilaiden hoitaa taistelu.
En pitänyt teitä pelkurina.
Miksi määräsitte avaamaan meriportin?
Löysitkö salamurhaajasi?
Tusinat mieheni pakenevat.
Hyvä, täällä on vähemmän suojeltavia.
Antaa Edvardin nähdä meidän vetäytyvän. Tuo miehet tänne.
Olet vannonut uskollisuutta hänelle, mutta hän taas minulle.
Mene.
Vetäytykää.
Vetäytykää, perääntykää.
Perääntykää.
Älä usko sitä, Edvard.
Skotlantilaiset.
Näkeekö kuningas heidät?
Ei.
Miehet kerääntyvät portin taakse.
He hyökkäävät kahdelta rintamalta.
Saamme heidät vetäytymään.
Herra kuningas.
Sotilaat soutavat henkensä edestä meriportilta.
Nappaavat minkä veneen vain saavat.
He jättävät Bebbanburgin laumoittain.
Mitä sisällä on tapahtunut? -Ei tiedetä.
Emme ole saaneet sanaa.
Uhtred on ottanut hallinnan. -Ei.
Kolme miestä ei ole voinut vallata linnoitusta.
Emme onnistuneet tusinallakaan.
Jotain on kuitenkin tapahtunut sisällä.
Viekää hevoset, johdan miehiä jalan.
Hoidetaan tämä loppuun. Valmiina!
Kuninkaan mukaan!
Herra kuningas, skotit voivat olla lähempänä kuin tiedämme.
Tämä on väärä paikka taisteluun. -Iskekää ennen heidän tuloaan.
Vallatkaa puolustamaton linnoitus ja taistelkaa turvallisesta paikasta.
Jumala on kanssamme. Onnistumme. -Ei!
Et ole soturi! Älä tarjoa neuvojasi!
Lähde taistelukentältä!
Haluan puolellani olevia sotilaita.
Älkää tulko lähemmäs!
Älkää ampuko!
Pysy näkymättömissä portin luona. Odota käskyäni.
Katselkaamme tätä voittoa ylhäältä,
jotta voimme johtaa sitä.
Wessexin miehet!
Mercian miehet!
Nyt me otamme Northumbrian Englannin haltuun.
Edetkää!
Herra kuningas.
Kilpimuuri!
Vetäytykää! -Perääntykää!
Vetäytykää!
Kilpimuuri!
Isä, he työntävät meidät mereen!
Säilyttäkää rivi!
Ei, typerykset.
Paskiaiset!
Kusipäät!
Kuka tuo on?
Metsän reunassa.
Lisää skottejako?
Työntäkää!
Pidelkää heitä!
Työntäkää vastaan!
Säilyttäkää paine!
Työntäkää heidät jyrkänteeltä!
Työntäkää!
Aldhelm!
Stiorra, käänny takaisin.
Hän sanoo taistelun olevan ohi. -Ei se ole.
Stiorra, ole kiltti ja tarjoa tukesi.
Anelen poikani puolesta, älä lähde.
Isä, taistelua ei voi voittaa. Edvard on saattanut itsensä ansaan.
Emme voi muuttaa sitä. -Anna minun johtaa miehiäsi.
Älkää olko heikko, emme pysty voittamaan tätä.
Keräsin nämä miehet auttamaan.
Halusin sitä koko sydämestäni, mutta olemme myöhässä.
Tule mukaamme ja pelasta itsesi.
Hän ei jätä taistelukenttää. -Emmekä me.
Se on vaarallista, kyllä.
Täytyy yrittää. -Riski on liian suuri.
Veljesi tuli mukanamme.
Aethelstan on kentällä.
Aldhelm, Cynlaef, monet, jotka tunnet.
Kun nain Sigtryggrin, valitsin hänen sukunsa omani sijaan.
Sigtryggr tukisi minua, ja tiedät sen.
Hän ei pyytäisi sinua katsomaan veljesi kuolevan ja kääntyvän pois.
Tanskalaisten ei pitäisi kuolla saksien puolesta.
Olette kärsineet saksilaiskuninkaan käsissä, tiedän sen.
Lupaan, että tanskalaiset palkitaan, jos teette tämän.
Sinä et voi luvata minulle mitään.
Ei hän voikaan, se on totta.
Minä kuitenkin voin.
Puhun miehenä, joka on elänyt keskuudessanne.
Jumalanne ovat minun jumaliani.
Synnyin saksilaisena, mutta minut kasvatettiin tanskalaiseksi.
Vuosia se jakoi minut, mutta ehkä jumalat johtivat meidät kaikki tänne.
Tarjoan teille sopimusta.
Pyydän teitä taistelemaan nyt minun ja Northumbrian puolesta.
Jos valtaamme nämä maat, otamme ne saksilaisille ja tanskalaisille.
Seuratkaa minua, ja kaikki tanskalaiset saavat elää täällä rauhassa.
Vannon sen teille.
Tanskalaisia ei metsästetä, eivätkä he asu metsissä.
Saatte maata ja kodit.
En pyydä tekemään sitä saksien vuoksi,
vaan sen vuoksi, miksi esi-isänne tulivat tänne.
Sen syyn takia, jonka vuoksi he vaaransivat henkensä ja ylittivät meren.
Saadakseen kotimaan.
Seuratkaa minua, ja vannon tämän.
Saatte siitä sanani -
saksilaisena -
ja tanskalaisena.
Taistelemme kahdella suunnalla.
Hyökätkää!
Odin on meille suosiollinen!
Polttakaa linnoitus.
En tahdo heidän saavan tukikohtaa rajalleni.
Ottakaa kaikki mahdolliset vangit!
Herra kuningas! Apua!
Soihdunkantajat! Pysäyttäkää heidät!
Sinut täytyy saada turvaan.
Jos isäsi selviytyy, pelkään, mitä hän tekee sinulle.
Pääsivätkö he turvaan? -Pääsivät.
Miten voin auttaa voittamaan? -He ottavat vankeja, tehkää samoin.
Ottakaa komentaja ja etsikää Finan!
He perääntyvät!
Yksikin askel vielä, niin sinut tapetaan.
Sinun sietäisi anella henkesi puolesta. Pelkäät taistella kanssani.
Tietysti pelkään. Emme ole samantasoisia miekankäyttäjiä.
Jos siis suostut reiluun taisteluun...
Aivan. Et ole kyennyt koskaan taistelemaan kunniallisesti.
Kunnialla ei voiteta linnoitusta.
Uhtred!
Älä taistele yksin, Uhtred!
Haiseva pökäle kolossaan. Kykenemätön kohtaamaan käynnistämäänsä verilöylyä.
Anna syy olla leikkaamatta silmiäsi irti kallosta.
Jos tapat hänet, joudun taistelemaan kanssasi.
Anelen hänen henkensä puolesta.
Sitten olet hölmö, sillä hän on pettänyt sinut ja Wessexin useita kertoja.
Kysy, kenen verta hänen käsissään on.
Olen tehnyt kaiken suojellakseni häntä. Hän tietää sen.
Jos hän tietäisi kaiken, hän ei tukisi sinua.
Kerro pahin osuus.
Kerro, tai minä teen sen.
Tunnusta syntisi ja elä -
tai kuole häpäistynä.
Kerro, mistä Aethelstan puhuu.
Se on tarina,
jota on vaikea ymmärtää. -Eikä ole.
Tein sen sukulinjamme kunnian takia... -Kiertely saa riittää. Se kuvottaa minua.
Aelfweard, tämän kuuleminen haavoittaa sieluasi,
mutta hän tapatti äitisi käynnistääkseen sodan tanskalaisten kanssa.
Se ei ole totta.
Kaikki tietävät sen. -Ja he ovat väärässä.
Eikö se ole totta? Eikö lainkaan?
Ei, ei se ole. Se on...
Siihen on syy.
Hän ei ollut kohde. Se oli tragedia.
Lähetitkö tappajat?
Sanoit pelkääväsi, että se oli isäni syytä.
Se oli hänen syytään. Hänen väheksymisensä lähetti äitisi pyhiinvaeltajien luokse.
En tiennyt sitä. Jos olisin tiennyt, en olisi koskaan...
En koskaan!
Tee hänelle, mitä tahdot. -Aelfweard, ei...
Sanoin, että saisit elää, jos puhuisit totta. Teit niin.
Kohtaa nyt aiheuttamasi tuska.
Kerro tyttärenpojalleni, että olen kunnian mies.
Kuka on Bebbanburgin herra? -Se kuului isälleni!
Kuka on todellinen perillinen? Sano se!
En antaudu koskaan.
Tapa minut, kuten tapoin isäni. Se on sukumme perintö.
Tee se, ja poikasi tappaa sinut.
Se on kohtalo.
Eikä ole.
Uhtred!
Meriportille! Juokse!
Ei. En lähde ja katso sen palavan. -Ei.
Savu tukehduttaa sinut ennen liekkejä.
Jumalat päättävät kohtaloni. -Tee se minun takiani.
Ole kiltti. Liiku. -En!
Kohtaloni on kuolla Bebbanburgissa!
Kuningas Konstantin, tervetuloa Bebbanburgiin.
Olen Uhtred, Uhtredin poika. Tämän linnoituksen ja näiden maiden perijä.
Tunnustan teidät tämän linnoituksen herraksi -
ja tunnustan määräysvaltanne sitä ympäröivillä mailla.
Tehdäänkö vaihtokauppa?
Onko hän yhä sama mies kuin vangittaessa? -Tietysti. Emme ole raakalaisia.
Saatte hänet vastineeksi miehistämme.
Kuusi miestä yhdestä. Se ei ole reilu hinta edes sukulaispojastani.
Vaadin, että vannotte uskollisuutta Skotlannille.
Se ei tule toteutumaan.
Nämä ovat saksien maita, joilla tanskalaiset voivat kukoistaa.
Maat ovat kiisteltyjä, ja tulen aina vaatimaan niitä.
Hyväksyn kuitenkin tarjouksen.
Jos olisitte viisas, tekisitte sopimuksen pidemmästä rauhasta.
Miehenne on päihitetty. Teillä ei ole valtaa käydä kauppaa.
Voin tuoda lisää miehiä.
Hävityt taistelut eivät ole hävittyjä sotia.
En pelkää taistella teitä vastaan.
Jos tahdotte solmia pidemmän rauhan, kerron omat ehtoni.
Edvard.
Voitto oli meidän. -Niin voi sanoa, herra kuningas.
Hei! Kaikki ylös kuninkaan edessä!
Poikani, joka johti meidät voittoon!
Sankaruutenne taistelukentällä elää lauluissa ja aikakirjoissa.
Olemme teille henkemme velkaa.
Sekä tanskalaisille, herra kuningas. -Kyllä, myös tanskalaisille.
He eläkööt näillä mailla rauhassa.
Northumbrian lordi Uhtred.
Onnittelen teitä syntymäoikeutenne palauttamisesta.
Tuotte lapsillenne kunniaa, sekä lohtua ja parannusta.
Olkoot nämä maat perillistenne hallussa ikuisesti.
Poikienne pojat hyötykööt sukupolvien ajan.
Miksi menemme linnoitukseen?
Tapaamaan uutta Bebbanburgin herraa. -Miksi?
Onko tämä temppu pyhän kirjoituksen oppimiseksi?
Tiedän paremmin, Osbert. Ei, tein tiedusteluja.
Luulen, että uusi herra voi kertoa jotain alkuperästäsi.
Luuletko, että hän on tavannut isäni?
Kyllä. Jotain sellaista.
Olit taistelun arvoinen, rakas tyttöni.
Äitisi olisi ylpeä.
Minulla on lahja sinulle.
Miten haavoittuneet voivat?
Osan toipuminen vie aikaa.
Ehkä voit jäädä hoitamaan heitä Bebbanburgiin.
Ehkäpä.
Se on loistava ajatus.
Meri-ilma tekee hyvää kaikenlaisille sairauksille.
Minä tarvitsen tietysti huoneet, joista on merinäkymät.
Juhlimme kuin veljet.
Sitä, mitä olet tehnyt perheeni hyväksi, ei voi korvata sukupolviin.
Velka on meidän.
Pidämme pidot, ja sitten hyväksyn valasi kansan edessä.
Jaamme hetken, jona Englannista tehdään vihdoin yhtenäinen -
ja skottien vaade on päihitetty iäksi.
Konstantin on perunut vaatimuksensa näistä maista.
Mitä varten?
Koska en aio luovuttaa maita teille.
Sen sijaan olemme teidän kahden välillä varmistamassa rauhan.
Nämä ihmiset ovat perimältään saksilaisia.
Kyllä, mutta he eivät ole osa kuningaskuntaanne.
Tunnustamme teidät herraksemme ja kunnioitamme teitä,
mutta nämä maat pysyvät Northumbrian ja vain Northumbrian alaisina.
Niistä ei tule osa Englantia elinaikananne.
Kaiken sinulle antamamme jälkeen petät Wessexin kuningashuoneen nyt.
En petä ketään. Wessexin kuningashuone yhdistää Englannin lopulta.
Uskon, että olette hallitsemienne maiden todellinen kuningas,
mutta maan yhdistäjän täytyy olla hahmo,
jonka takana kaikki ihmiset voivat seistä yhdessä.
Olette osoittanut, ettette ole se mies.
Olette kylvänyt eripuraa saksien ja tanskalaisten välille.
Tulevaisuus tulee kyllä. Odottakaa sitä.
Bebbanburgille!
Uhtred! Uhtred!
Olen Uhtred, Uhtredin poika.
Syntymäoikeuteni riistettiin minulta ja minut kirottiin kiertelemään vuosiksi.
Kuitenkin nyt, Northumbrian herrana,
olen piikki Wessexin kuningashuoneen kyljessä.
Olen kaikki, mikä seisoo heidän ja yhdistyneen Englannin välissä.
Toteutuuko Alfredin unelma minun elinaikanani?
Jos kyllä, kuka täällä hallitsee?
Voittaako veri?
Vai surmaako kuningas jälleen kuninkaan taistelukentällä?
En tiedä, mitä jumalat päättävät.
Nyt olen kuitenkin entistä varmempi siitä, että he ovat puolellani.
Vaikka jonkun toisen kädet ovat kutoneet tarinani,
sanat, joiden mukaan elän, ovat silti totta.
Olen Uhtred, Uhtredin poika. Sinulle ja minulle -
kohtalo on kaikki!
Tekstitys: Iida-Maria Rautoma