NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
VENÄJÄ, 1. LOKAKUUTA 1989
12. tunnilla lokakuun 1. päivänä vuonna 1989 -
43 naista eri puolilla maailmaa synnytti.
Siinä oli epätavallista vain se,
ettei kukaan näistä naisista ollut vielä aamulla ollut raskaana.
Sir Reginald Hargreeves, eksentrinen miljardööri ja seikkailija,
päätti etsiä ja adoptoida niin monta lasta kuin mahdollista.
Sangen erikoista.
Paljonko tahdot siitä?
HÄN SAI HEISTÄ SEITSEMÄN
NYKYHETKI
KUUASEMA 01
NUMERO 1 "LUTHER"
Näytä tallelokero, tai perheesi kuolee!
Missä se on?
Anna meidän olla!
NUMERO 2 "DIEGO"
Kuka tuo mies on?
NUMERO 3 "ALLISON"
NUMERO 4 "KLAUS"
Hei, sinä. Pysy vahvana! Uskon sinuun.
Sinuun en niinkään.
Nähdään pian, Klaus.
PÄIHDEKUNTOUTUS
Pysy selvänä.
Saapuva lähetys.
Perheesi on nyt turvassa.
Nyt suoraan uutislähetykseen.
Oletko kuullut uutiset?
Milloin viimeksi näit isäsi?
Oletko kuullut veljistäsi?
Käytätkö Valentinon pukua hautajaisissa?
HEIPPA
UUTISET
Hetki sitten poliisi ilmoitti eksentrisen erakkomiljardöörin kuolemasta.
NUMERO 7 "VANYA"
SIR REGINALD HARGREEVES ON KUOLLUT
Isä.
Hei, äiti.
Äiti?
Vanya?
Olet todella täällä.
-Hei, Allison. -Hei, sisko.
Mitä hän täällä tekee? Et kuulu tänne sen jälkeen, mitä teit.
Rupeatko tuohon tänään?
-Kiva asu tilaisuuteen nähden. -Ainakin se on musta.
-Ehkä hän on oikeassa. -Unohda hänet.
Olen iloinen, että tulit.
Voin säästää aikaasi.
Ne ovat lukossa.
Ei murtojälkiä, ei kamppailun jälkiä. Ei mitään epätavallista.
Sinusta on tullut iso, Luther.
Mikä on salaisuutesi? Proteiinipirtelöt?
-Vähähiilarisuus? -Mitä haluat?
Ruumiinavauspaperit.
Miksi se on sinulla?
Koska minä murtauduin kuolinsyyntutkijan toimistoon.
Yllätys, yllätys, isän kuolema oli -
normaali.
Tylsä sydänkohtaus.
-Entä sitten? -Miksi olet täällä -
ja tutkit ikkunoita?
-Olitko ensiksi paikalla? -Pogo löysi hänet.
Puhuin Pogon kanssa.
-Hän ei löytänyt isän monokkelia. -Ja pointti on?
Näitkö isää yhtään kertaa ilman monokkeliaan?
Et. Joku otti sen.
Eli hän ei ehkä ollut kuollessaan yksin.
Ei tässä ole mitään mysteeriä. Ei kostettavaa.
Ei ratkaistavaa.
Vanha mies vain potkaisi tyhjää isossa tyhjässä talossa.
Juuri niin kuin ansaitsi.
Sinun pitäisi lähteä.
Ihan niin kuin sanot, veli.
IHMELAPSET
ELÄMÄNI NUMERO 7:NÄ VANYA HARGREEVES
ISÄ, AJATTELIN, ETTÄ MIKSIPÄ EI? V.
-Tervetuloa kotiin, Vanya-neiti. -Pogo.
Mukava nähdä sinua.
Ai, omaelämäkertasi.
Tiedätkö...
Lukiko hän sitä koskaan?
Ei minun tietääkseni.
Kauanko Viitosen katoamisesta on?
16 vuotta, 4 kuukautta ja 14 päivää.
Isäsi vaati pitämään lukua.
Tahdotko tietää jotain typerää?
Jätin aina valot päälle hänen vuokseen.
Pelkäsin, että jos hän palaisi -
ja talo olisi pimeänä, hän ei löytäisi meitä ja lähtisi taas.
Joka ilta tein hänelle iltapalaa ja panin valot päälle.
Muistan iltapalasi.
Astuin joka toiseen maapähkinävoileipääsi.
Isäsi uskoi aina, että Numero 5 on vielä jossain.
Hän ei luopunut toivosta.
Ja mihin se hänet veikään.
Lapset ovat menossa nukkumaan. He tahtovat sanoa hyvää yötä.
Aika mennä vuoteeseen, lapset.
Menkäähän nyt.
-Tulehan, Allison. Isällä on tekemistä. -Kuten aina.
Missä rahat ovat?
Klaus? Mitä sinä täällä teet?
Allison! Vau, oletko se sinä?
Tule tänne. Pitkästä aikaa.
Toivoinkin, että näkisin sinut.
Tahdoin nimikirjoituksesi kokoelmaani.
-Tulitko juuri vieroituksesta? -En. Ei enää sellaista minulle.
Tulin vain todistamaan itselleni,
että ukko on todella poissa.
Hän on! Hän on kuollut!
Arvaa, mistä tiedän. Jos hän eläisi,
kukaan meistä ei saisi tulla tähän huoneeseen.
Hän oli aina täällä. Koko lapsuutemme, juonien seuraavaa piinaa.
Muistatko, miten hän mulkoili meitä?
Herran kiitos hän ei ole oikea isämme emmekä voineet periä niitä kylmiä silmiä.
-Numero 3... -Pois hänen tuolistaan.
Vau, Luther. Olet tosiaan -
pullistunut vuosien varrella.
-Klaus. -Älä läksytä. Olin jo lähdössä.
Te voitte -
rupatella keskenänne.
-Pudota ne. -Anteeksi?
Nyt.
Hyvä on.
Se oli vain ennakkoperintöä.
Siinä kaikki.
Älä revi pikkuhousujasi.
Klaus on siis yhä Klaus.
Kaikkien näiden vuosien jälkeen se on oudon lohduttavaa.
Näitkö Diegon?
-Typerässä asussaan. -Niinpä.
-Pitääköhän hän sitä kylpyhuoneessakin? -Suihkussako? Varmasti.
Minä... En ollut varma, tulisitko.
En minäkään.
Näytät hyvältä.
Kiitos.
Missä Patrick on? Ja Claire?
Patrick haki eroa kahdeksan kuukautta sitten.
Et tietenkään tiennyt. Olet ollut poissa.
Entä Claire?
Patrick sai huoltajuuden.
Voi paska.
No...
Voithan aina tehdä -
-huhujuttuja. -En tee sitä enää.
-Mitä tapahtui? -Sama kuin aina.
Toivoin jotain, se toteutui, enkä voinut peruuttaa sitä.
Parasta kai aloittaa.
Ajattelin, että pidettäisiin muistotilaisuus ulkona illalla.
Muutama sana isän lempipaikassa.
-Oliko hänellä lempipaikka? -Oli, tammen alla.
Istuimme siellä usein. Ettekö te?
Onko virvokkeita? Teetä? Skonsseja?
-Kurkkuvoileivät ovat parhaita. -Ei.
Sammuta se. Isä kielsi tupakoinnin.
-Onko tuo minun hameeni? -Mikä? Ai, tämä.
Löysin sen huoneestasi. Vähän vanhanaikainen, mutta...
-Antaa mukavasti ilmaa paikkoihin. -Kuunnelkaa.
Puhuttavana on vielä tärkeitä asioita.
-Kuten? -Se, miten hän kuoli.
Nyt se alkaa.
En ymmärrä. Eikö se ollut sydänkohtaus?
-Lääkärin mukaan. -Hän kai tietää.
Teoriassa.
Sanon vain, että jotain tapahtui.
Viimeksi puhuessamme isä kuulosti oudolta.
Quelle surprise!
-Millä lailla oudolta? -Hermostuneelta.
Käski katsoa, kehen luottaa.
Hän oli vainoharhainen vanha mies, jolla alkoivat olla palikat hukassa.
Hän varmasti aavisti jotain.
Et tee sitä mielelläsi, mutta sinun pitää puhua isälle.
En voi vain soittaa isälle tuonpuoleiseen. "Iskä, voisitko -
keskeyttää tennismatsin Hitlerin kanssa ja jutella?"
-Sehän on sinun juttusi. -En ole oikeassa mielentilassa!
-Oletko pilvessä? -Joo!
Miten te ette ole tätä hölynpölyä kuunnellessa?
Selviä! Tämä on tärkeää.
Sitten on kadonnut monokkeli.
-Kuka jostain monokkelista piittaa? -Aivan.
Se on arvoton. Sen vieminen oli henkilökohtaista.
Joku läheinen. Joka kantoi kaunaa.
-Mihin pyrit? -Eikö se ole selvää?
Hän uskoo, että joku meistä tappoi isän.
-Niinkö? -Miten voit ajatella niin?
Hienoa työtä, Luther. Hyvää johtajuutta.
-En minä niin sano. -Olet hullu!
-Hullu. -En lopettanut.
Käyn vain murhaamassa äidin. Palaan pian.
En sanonut mitään sellaista.
Allison. Hitto.
Sehän meni hyvin.
Viisi, neljä, kolme, kaksi...
17 VUOTTA SITTEN
Tässä Jim Helleman suorana Capital West Bankin ulkopuolelta.
Joukko aseistautuneita miehiä rynnäköi pankkiin -
ja otti panttivankeja.
Viekää ne tiskin taakse!
Pakotatte minut tekemään jotain, mitä en tahdo tehdä.
Hitto!
Mene muiden luo.
-Kuulin huhun. -Mitä? Mitä sanoit?
Kuulin huhun, että ammuit ystävääsi jalkaan.
Hei, hemmo.
Mitä hittoa?
Pankista kuuluu laukauksia.
Ei tiedetä, onko panttivankeja haavoittunut.
Tuolla ylhäällä!
Katolla näkyy liikettä. Se on mahdollisesti poliisi.
Näyttää siltä kuin yksi ryöstäjistä olisi heitetty ulos.
Aseet ovat nynnyille. Tosimiehet heittävät veitsiä.
Panttivankitilanteet voivat kärjistyä nopeasti.
-Perääntykää, friikit! -Varovasti siellä.
-Menkää! -Voit satuttaa itsesi.
Tai mitä?
Pahan näköinen nitoja.
Hetkeen ei ole kuulunut mitään, mutta jatkamme suoraa lähetystä -
panttivankitilanteesta.
-Onko pakko tehdä tämä? -Holvissa on vielä ihmisiä, Ben.
En halunnut tällaista.
Panttivangit on vapautettu.
He ovat peloissaan mutta vahingoittumattomia.
Mennäänkö jo kotiin?
Ihmisiä tulee ulos.
Nämä eivät ole ryöstäjiä vaan koululaisia.
Heillä on koulupuvut ja naamiot.
Uutistoimittaja Jim Helleman. Miten pääsitte pankkiin?
-Mitä sisällä tapahtui? -Miksen saa leikkiä muiden kanssa?
Tästä on jo puhuttu, Numero 7.
Sinussa ei vain ole mitään erityistä.
Ai.
Maailmamme muuttuu.
On muuttunut.
Joukossamme on sellaisia, joilla on kykyjä.
Hyvin erikoisia kykyjä.
Olen adoptoinut kuusi sellaista lasta.
Tässä ovat Umbrella Academyn ensimmäiset oppilaat.
-Mitä heidän vanhemmilleen tapahtui? -He saivat sopivan korvauksen.
-Huolehditteko lasten hyvinvoinnista? -Tietenkin.
Samoin kuin maailman kohtalosta.
Kuulehan, ukko.
Jos minut olisi murhattu ja poikani,
adoptiopoika, pystyisi viestimään kuolleiden kanssa,
saattaisin miettiä... Enpä tiedä...
Ilmestymistä!
Äkäisen aavesaarnan pitämistä.
Kerro kaikille, kuka sen teki, ja löydä ikuinen rauha.
Ikuinen rauha. Lienee yliarvostettua.
Anna tulla, Reggie.
Koska vain.
Ole kiltti.
Pitää selvitä!
Selkeät ajatukset.
Antaa tulla! Hopi hopi!
Olit aina itsepäinen mulkku.
En tiedä sinusta, mutta minä tarvitsen juotavaa.
POLVI
RIISU ASEISTA
KAIVA SILMÄT PÄÄSTÄ
Kolme? Okei.
Isä?
Mitä nyt?
-Älkää menkö liian lähelle. -Älä!
Jonkinlainen poikkeama ajassa.
Tai pieni musta aukko.
-Niissä on eroa, Paul Bunyan. -Pois tieltä!
Mitä sinä...?
-Mitä tuo auttaa? -En tiedä. Onko parempia ideoita?
Kaikki taakseni.
-Meidän taaksemme. -Äänestän pakenemista!
Näkeekö kukaan muu -
pientä Numero Viittä?
NUMERO 5 "NUMERO VIISI"
Voi paska.
-Mikä päivä? Tarkka päivä. -24.
-Mitä kuuta? -Maalis.
Hyvä.
Puhutaanko siitä, mitä tapahtui?
On kulunut 17 vuotta.
Paljon kauemmin.
En kaivannut tuota.
-Minne menit? -Tulevaisuuteen.
-Se on muuten ihan paska. -Tiesin!
Olisi pitänyt kuunnella ukkoa.
Loikka avaruuden halki on yksi asia.
Aikahyppy on arpapeliä.
Kiva mekko.
-Danke. -Miten pääsit takaisin?
Minun oli projisoitava tietoisuuteni kvanttitason versioon itsestäni,
joka on kaikissa mahdollisissa hetkissä.
-En tajua. -Tajuaisit, jos olisit fiksumpi.
-Kauanko olit siellä? -45 vuotta. Suunnilleen.
Tarkoitatko, että olet 58?
En. Tietoisuuteni on 58.
Ilmeisesti kehoni on taas 13.
Miten se edes toimii?
Delores hoki, että yhtälöt ovat pielessä.
-Häntä varmaan naurattaa. -Delores?
Missasin kai hautajaiset.
-Miten tiesit? -Mitä osaa "tulevaisuudessa" et ymmärrä?
Sydänkohtaus?
-Niin. -Ei.
Mikään ei ole muuttunut.
Eikö sinulla ole muuta sanottavaa?
Mitä pitäisi olla? Elämän kaari.
No...
Mielenkiintoista.
Voi paska.
Kiva, ettei isä unohtanut minua.
Luin muuten kirjasi.
Kirjastosta, joka oli yhä pystyssä.
Se oli hyvä. Ottaen huomioon.
Oli siinä munaa, paljastaa perhesalaisuudet.
-Se meni varmaan hyvin. -He vihaavat minua.
Pahemminkin voi käydä.
Ai niin kuin Benille?
Oliko se paha?
LÖYTÄKÖÖN PIMEYS SISÄLLÄSI RAUHAN VALOSSA
Tapahtuiko jotain?
Isä kuoli. Muistatko?
Niin, tietenkin.
-Onko äiti kunnossa? -On.
Hänen pitää levätä. Ladata akkuja.
Ole hyvä, poikaseni.
Olisi ollut parempi, jos olisi tuullut.
Haluaako joku puhua?
Hyvä on.
Kaikin tavoin,
Sir Reginald Hargreeves teki minusta sen, mitä olen tänään.
Yksin siitä olen hänelle ikuisesti velkaa.
Hän oli isäntäni.
Ja ystäväni.
Kaipaan häntä kovasti.
-Hän jätti monimutkaisen perinnön... -Hän oli hirviö.
Hän oli paha ihminen ja huono isä.
Ilman häntä on parempi.
-Diego! -Nimeni on Numero 2.
Tiedätkö miksi?
Koska isämme ei vaivautunut antamaan meille oikeita nimiä.
-Äidin piti tehdä se. -Tahtooko joku syötävää?
Ei tarvitse, äiti.
Hyvä on.
Haluatko osoittaa kunnioitusta?
Kaikin mokomin.
Mutta ole rehellinen.
Ole hiljaa.
Etenkin sinun luulisi olevan puolellani, Numero 1.
-Varo. -Sen jälkeen, mitä hän sinulle teki,
hänen piti lähettää sinut maailman ääriin.
Diego, ole hiljaa.
Hän ei voinut sietää sinua silmissään!
Pojat! Lopettakaa heti!
Anna tulla!
Lopettakaa!
Lyö!
Minulla ei ole aikaa tällaiseen.
Tule!
Siinä menee Benin patsas.
Diego, ei!
Sinä se et osaa lopettaa.
Joko sait tarpeeksi materiaalia jatko-osaan?
Hän oli minunkin isäni.
Äiti.
Mennään sisään.
Tulehan.
Sinä varmasti iloitset tästä.
"Tiimi" parhaimmillaan.
Kuin vanhoina hyvinä aikoina.
Parhaat hautajaiset ikinä.
Nietzsche sanoi,
että ihminen on eläimen ja yli-ihmisen välille viritetty köysi.
17 VUOTTA SITTEN
Köysi tyhjyyden yllä. Sitä on vaarallista ylittää.
On vaarallista katsoa taakse, vaarallista pysähtyä.
Vaikka on tavoiteltava yksilön suuruutta -
ja ponnisteltava, sillä itsestään se ei tule,
on myös muistettava, että yksilö ei koskaan ole yhteisöä vahvempi.
-Epäreilua! Viitonen huijaa! -Hän mukautuu.
Siteet, jotka sitovat teidät yhteen, tekevät teistä vahvempia kuin yksin.
Näin maailman tuska ja vaivat eivät pysty teihin.
Uskokaa, kun sanon teille.
Elämä on kovaa.
Se on tuskallista.
Voimme saavuttaa mitä vain, kun otamme vastuun yhdessä.
Tämä synnyttää luottamuksen.
Yhdessä nousette pahuuden valtaa vastaan.
Älä hukkaa aikaasi.
Minun ei olisi pitänyt tulla.
Tämä on aina kotisi.
-Soitanko taksin? -Soitin jo. Mutta kiitos.
Siinä se on.
Toivon, että tiedät, että isäsi rakasti sinua kovasti.
Omalla tavallaan.
Siinähän se ongelma vähän onkin. Pidä huoli itsestäsi.
Sinä myös, Vanya-neiti.
Missä Vanya on?
Hän lähti.
Sepä ikävää.
Kokonainen kortteli, 42 makuuhuonetta, 19 kylppäriä,
mutta ei pisaraakaan kahvia.
-Isä inhosi kofeiinia. -Samoin lapsia.
Silti hänellä oli näin monta.
Otan auton.
Minne menet?
Hakemaan kahvia.
-Osaatko edes ajaa? -Osaan tehdä mitä vain.
Meidän pitäisi yrittää estää häntä.
Toisaalta tahdon nähdä, mitä tapahtuu.
Nähdään kymmenisen vuoden päästä, kun Pogo kuolee.
-Ei jos sinä kuolet ensin. -Minäkin rakastan sinua.
Onnea seuraavaan elokuvaan.
Toivottavasti se onnistuu paremmin kuin avioliittosi.
Olemmeko lähdössä?
-Minä lähden. Itsekseni. -Loistavaa! Haen tavarani.
Aina kun suljen silmäni,
näen virtahevon, joka aikoo ripuloida naamalleni.
Se on kamalaa.
Hienoa.
Ei!
Nojaa taakse.
Anteeksi, pesuallas oli tukossa. Mitä saa olla?
Suklaatuulihattu.
Ottaisiko lapsi maitoa tai jotain?
Lapsi tahtoo kahvia. Mustana.
Suloinen lapsi.
Hyvä on.
En muistanut paikan olevan tällainen paskaläjä.
Kävin täällä lapsena.
Söimme donitseja sisarusteni kanssa, kunnes yrjösimme.
Silloin oli yksinkertaisempaa.
Niinpä kai.
Maksan molemmat.
Kiitti.
ISHMAELIN HINAUSPALVELU
Sinä tunnet kai kaupungin joka kolkan.
Olen ajellut täällä 20 vuotta.
Hienoa. Tarvitsen osoitteen.
Sepä kävi nopeasti.
Arvelin, että aikaa olisi enemmän.
Hoidetaan tämä ammattimaisesti.
Tule mukaan. He tahtovat puhua.
Minulla ei ole sanottavaa.
Tämän ei tarvitse mennä näin.
Luuletko, että tahdon mennä kotiin lapsen ampuminen omallatunnollani?
Minä en huolehtisi siitä.
Sinä et mene kotiin.
Hei, kusipäät.
Muistatko nähneesi isää kertaakaan ilman monokkeliaan?
Diego!
Ikävä keskeyttää mietiskelyäsi,
mutta meillä on nälkä!
Himoitsen -
munia.
Ei!
On liian myöhä syödä munia.
Vohveleita?
Sinähän pidät vohveleista.
Tietenkin pidät.
Kaikki pitävät vohveleista.
Million Avenuella Griddy's Doughnutsissa on ammuttu laukauksia.
Diego! Kiitos, että tulit.
Olemme päätyneet... Rumpujen pärinää, vohveleihin.
Jätän sinut bussipysäkille. Minun pitää palata töihin.
Rikkomaan luita. Murtamaan kalloja.
Pelastamaan henkiä.
Taas pakastevohveleita.
NUMERO 6 "BEN"
(KUOLLUT)
Voisin syödä munia ja pekonia.
Yritän vähentää sianlihaa.
-Jeesus! -Lukitsisit ikkunasi.
-Tämä on toinen kerros. -Raiskaaja voi kiivetä.
Olet tosi outo.
Onko tuo verta?
Ei se ole mitään.
Miksi tulit?
Olet ainoa, johon voin luottaa.
-Miksi minä? -Koska olet tavallinen.
Koska sinä kuuntelet.
Kun jäin jumiin tulevaisuuteen,
arvaa, mitä löysin.
En mitään.
En yhtään mitään.
Olin ainoa ihminen elossa.
En saanut selville, kuka ihmiskunnan tappoi,
mutta löysin jotain muuta.
Päivän, jolloin se tapahtuu.
Maailmanloppu tulee 8 päivän päästä. Enkä tiedä, miten estää se.
Keitän kahvia.
Tekstitys: Teija Kuivalainen