NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
VUORIKIIPEILY
Äärimmäisissä sääoloissa -
vuorikiipeilijällä on oltava viisautta päättää,
milloin on evakuoitava...
Istukaa.
-Numero 5? -Minulla on kysymys.
On hyvä hakea tietoa, mutta tiedät säännöt.
Ruoka-aikana ei puhuta. Keskeytät Herr Carlsonin.
-Tahdon matkustaa ajassa. -Ei.
Olen valmis.
Olen harjoitellut loikkaamista tilassa.
Näettekö?
Loikka tilassa on lastenleikkiä aikamatkustukseen verrattuna.
Se on kuin liukuisi jäätä pitkin.
Aikamatkustus on kuin laskeutuisi sokeasti hyytävään syvyyteen -
ja palaisi tammenterhona.
-En tajua. -Siksi et olekaan valmis.
-En pelkää. -Ei ole kyse pelosta.
Vaikutukset kehoosi ja mieleesi ovat aivan liian arvaamattomia.
Kiellän sinua puhumasta tästä enää.
Numero 5!
Et saanut lupaa poistua!
Tule takaisin!
Vai en ole valmis!
Vanya!
Ben!
Isä!
Joku!
Onnistu nyt!
Elin jätteillä.
Säilykkeillä, torakoilla. Mitä vain löysin.
Sanotaan, että Twinkie-leivokset säilyvät loputtomiin.
Se on paskapuhetta.
-En voi edes kuvitella. -On vain selviydyttävä.
Tai kuolee.
Niinpä sopeuduimme. Mitä eteen tulikin, löysimme keinon selviytyä.
Me?
Onko mitään vahvempaa?
-Pidät minua hulluna. -En. Minä vain...
-Tässä on sulateltavaa. -Mitä et ymmärrä?
Mikset vain tullut takaisin?
Miten en tullut ajatelleeksi?
Aikamatkustus on uhkapeliä. Minusta ei tullut tammenterhoa.
Luuletko, etten yrittänyt kaikkea päästäkseni takaisin?
Jos vanhenit siellä maailmanlopussa, kuinka näytät yhä lapselta?
Minähän kerroin jo.
Yhtälöt menivät kai väärin.
Isä sanoi aina, että aikamatka voi vaikuttaa mieleen.
Ehkä siinä kävi niin?
Tämä oli virhe. Olet liian nuori.
-Liian naiivi ymmärtämään. -Viisi. Odota.
En tahdo menettää sinua taas.
Siinä kaikki.
On jo myöhä.
Minulla on tunteja aamulla. Sinäkin varmaan tarvitset unta.
Tässä.
Puhutaan aamulla.
Yötä.
MOTELLI
Varaus nimellä Hazel ja Cha-Cha.
Olkaa hyvät. Huone 225.
Entä toinen huone?
Vain yksi huone on varattu.
Taas tätä säästämispaskaa.
-Onhan siellä kaksi vuodetta? -On.
Kunnon firma.
Kauanko mahdatte viipyä?
Vain tämän yön. Meille pitäisi olla paketti.
No niin. Hyvää yötä.
Sano vain.
Mitä?
Älä pidä sitä sisällä. Saat vain närästystä,
ja joudun kuuntelemaan valitustasi siitäkin.
Haisee kissankuselta.
Ensin leikattiin päiväraha, sitten hammashoito.
Nyt ei saada edes omia huoneita. Milloin tämä loppuu?
Kun jäämme eläkkeelle tai kuolemme.
Ainakaan emme kökötä missään avokonttorissa.
Ranteeni on sökönä. Eikö tätä olisi voinut panna vaikka reppuun?
Mitä teet?
Emmehän me tätä keikan aikana käytä.
Protokollan mukaan sen pitää olla mukanamme koko ajan.
Sen kirjoitti byrokraatti, jonka ei tarvinnut kantaa tätä.
Tunkekoot protokollan hanuriinsa. Kokeilisivat raahata tuota mukanaan.
En ole ennen ollut oman väen perässä.
Mitä ensimmäisille tapahtui?
Likvidoitiin.
Paikallista työvoimaa. Sitä saa mitä tilaa.
No niin, missä miehemme on?
Tällaista näkee harvoin.
-Olen samaa mieltä. -Sama ase kaikilla uhreilla.
Hylsyt ovat 223:n.
Tiedätkö, mitä luulen?
Nämä idiootit ampuivat toisensa.
Ja puukottivat.
Yhtä kurkkuun.
Yhtä silmään.
Tämän niska murrettiin. Nopeita ja tehokkaita tappoja.
Selvästi ammattilaisia. Tyhmiä mutta ammattilaisia.
Onko todistajia?
On.
-Yksi. Hän oli työvuorossa. -Huono tuuri.
Rouva. Olen rikostutkija Patch.
Hei. Agnes Rofa.
-Vai tarvitsitteko sukunimen? -Jos tahdotte sanoa sen.
Näittekö, mitä tapahtui?
En oikein.
Aloitetaan alusta.
Oli hiljainen ilta.
Viimeiset asiakkaat olivat vanhempi mies ja hänen lapsensa.
Mies otti donit... ei.
Mies otti tuulihatun ja poika kahvia.
Menin takahuoneeseen hakemaan vaihtorahaa.
Kuulin auton käynnistyvän.
He lähtivät.
Kuulin laukauksia.
Kun tulin takaisin tänne,
kaikki olivat...
Tiedättehän.
Oliko täällä ketään muuta?
En usko.
En tahdo olla töykeä, koska vaikutatte mukavalta,
mutta pitääkö tämä käydä taas läpi?
Taas?
Kerroin jo toiselle poliisille kaiken.
Mille toiselle poliisille?
Voi paska. Odota.
-Et puhu todistajilleni. -Kerron viimeisimmät tiedot, Udora.
-Älä sano minua siksi! -Rikostutkija Patch. Ollaan ammattilaisia.
-Emme ole yhteisymmärryksessä. -Joissakin asioissa kyllä.
Niinkö?
Takavarikoin tämän.
Armeijan ylijäämävarastolta.
-Ja tämän. -Hullun halvalla eBaysta.
Tämän voit pitää.
-Pidit siitä ennen. -En enää.
Tämä voi näyttää mönkään menneeltä ryöstöltä,
mutta luulen, että kyse on jostain muusta.
Tarjoilija mainitsi Ishmaelin hinauspalvelun miehen.
-Ehkä hän näki jotain. -Et ole poliisi, Diego.
-Niin. Tiedän. -Tiedätkö?
Käyttäydyt kuin olisit yksi meistä. Et voi olla enää.
Olen hyvä tässä. Tiedät, että voin auttaa.
Hermostutat minua. Enkä tarvitse... En halua apuasi.
Onko selvä?
Herra, miten minua koettelet.
Voi paska.
Minulla oli sama rutiini neljä vuotta.
Nyt kun olen täällä, en tiedä, mitä tehdä.
Tiedän tunteen.
Odotat varmaan Clairen näkemistä.
En tiennyt, että jotakuta voi kaivata näin paljon.
Täytyy hoitaa muutama asia ennen sitä.
Olisi mukava,
jos joskus tapaisit hänet.
Minä?
Sinä.
-Miksei? -Tietääkö hän edes minusta?
Mitä? Tietenkin tietää.
Kun lähdit, vaikutti siltä, että tahdoit vain unohtaa koko tämän paikan.
Tämän paikan kyllä,
mutta en sinua.
Kun Claire oli pieni, luin hänelle kirjoja kuusta.
Kerroin, että hänen enonsa on siellä.
Että hän suojeli meitä pahalta.
Niinkö?
Olit hänen oma supersankarinsa.
Hänestä olisi hienoa tavata sinut.
Isän monokkeli on yhä kateissa. En voi jättää tätä tähän.
Isä kuoli, koska sydän petti.
Älä tee siitä tehtävää itsellesi.
Sellaisenako tätä pidät?
Uskon, että siihen on syy, ettet lähtenyt.
-Ei... -Klaus!
-Älä... -Klaus...
-Miksi, Klaus? -Klaus, auta minua!
Puhut unissasi.
-Huumeita ei ole enää. -Leipäläpi umpeen, Ben.
Rakkaudella sanottu.
Minulla on hullu idea.
Mitä jos aloittaisit päiväsi appelsiinimehulla tai munilla?
Munia ei voi polttaa.
Kai joku näistä on kullattu?
Herra Jeesus!
Pogo.
Anteeksi, Klaus-herra.
Tiedustelisin erästä asiaa.
Isäsi työhuoneesta on kadonnut tavaraa.
Helmikoristeinen rasia.
-Ihanko totta? -Ihanko totta?
Ei kai?
Mahdatko tietää siitä?
EILEN
PANTTILAINAAMO
-Ei, en ollenkaan. Olen pahoillani. -Valehtelija.
-Kuole. -Epäreilua.
Ole hiljaa!
-Anteeksi? -En tarkoittanut sinua.
Minulla on ollut kaikenlaista.
Paljon muistoja mielessä. Hyvistä ajoista.
No, ei niinkään hyvistä, vaan kauheista, masentavista ajoista.
Sen laatikon sisältö on mittaamattoman arvokas.
Jos se palautuisi työhuoneeseen,
sen vienyttä ei syytettäisi tai rankaistaisi asiasta.
Onneksi sille roistolle.
Niin.
Hei, Viitonen.
Voi paska.
Voinko auttaa?
Kenellehän tämä kuuluu?
Mistä sait sen?
Mitä se sinua liikuttaa?
Löysin sen. Leikkikentältä.
Se on kai tippunut.
Tahdon palauttaa sen omistajalle.
-Huomaavainen nuori mies. -Niin. Etsihän nimi.
Potilastiedot ovat salaisia.
-Se tarkoittaa... -Tiedän kyllä.
Voin kyllä ottaa silmän ja palauttaa sen omistajalleen.
Hän on varmasti hyvin kiitollinen.
Et koske siihen.
Kuulehan, nuori mies...
Kuule sinä minua.
Olen kärsinyt tämän vuoksi paskaa, jota sinä herneaivo et voi edes tajuta.
Anna minulle tarvitsemani tiedot, niin jatkan matkaani.
Ja jos vielä kerran sanot "nuori mies", isken pääsi tuon seinän läpi.
-Voi ei. -Soita vartija.
-Luodit täsmäävät ampujiin. -Kaikki kaikkia vastaan.
Erästä viisasta naista lainatakseni:
"Idiootit ampuivat toisensa."
Kuolleet herrasmiehet on myös tunnistettu.
-Rikosrekisterit? -Kaikilla. Pahoinpitelyjä.
Muutama palveluksesta erottaminen. Kuumakalleja kaikki.
-Se siitä sitten. -On yksi asia.
Yhtä puukotettiin kaulavaltimoon.
Niin, mitä siitä?
Veitsen sormenjäljet eivät täsmää.
Ja vielä oudompaa.
Ne kuitenkin täsmäävät ratkaisemattomaan juttuun vuodelta -
1938.
Ajakaa uudelleen.
Jatketaan myöhemmin.
Irrottakaa käsiraudat.
Kiitos, Rodriguez.
No,
-puhuitko hinausmiehelle? -Ole hiljaa ja kuuntele.
Seuraavan kerran kun sekaannut tutkimuksiini -
tai henkäisetkään todistajien suuntaan -
tai kosket todisteeseen, syytän sinua oikeuden häirinnästä.
Joudut vankilaan. Onko selvä?
Pahus. Rentoudu vähän, Udora.
-Byrokratia... -Älä sano minua siksi.
Tunnen sinut.
Pidät säännöistä mutta elät roistojen kiinniottamisesta.
Pane virkamerkki syrjään yhdeksi illaksi.
Tule kaduille kanssani.
Ilman tätä paskaa.
Se kuulostaa tosi hauskalta.
Sinulta taisi unohtua jotain, kun sait potkut poliisikoulusta.
Tällä paskalla rikolliset saadaan oikeuteen.
Se, mitä sinä puuhaat, on fantasiaa.
Olisi kivaa leikkiä rosvoa ja poliisia naamari päässä, mutta arvaa mitä.
Välitunti loppui jo. Nyt ollaan aikuisia.
Yrität yhä osoittaa, ettei lapsuuden univormuleikkinne ollut turhaa.
Niin.
Minäkin tunnen sinut, Diego.
Lähde, ennen kuin muutan mieleni.
Irti.
Liikuta jalkojasi.
Anteeksi.
Tahdotko nyrkkeillä?
En. Kysyisin eräästä, joka käy salillanne. Diego Hargreeves?
Jos näet, sano, että hän on näin lähellä saada potkut.
-Onko hän täällä töissä? -Siivoaa vastineeksi takahuoneesta.
Selvä. Kiitos.
Mieti nyrkkeilyä.
Sinulla on kroppaa.
PANNUHUONE
Viitonen?
Oletko yläkerrassa?
Viitonen?
Luojan kiitos.
Olin huolissani sinusta.
Anteeksi, että lähdin sanomatta.
Minun pitäisi pyytää anteeksi.
Olin vähättelevä.
En oikein osannut käsitellä sitä, mitä kerroit.
En osaa vieläkään.
Ehkä oli oikein olla vähättelevä.
Ehkei se ollutkaan totta. Se tuntui kyllä todelta.
Ukkohan tosiaan sanoi, että aikamatkailu voi sotkea mielen.
Ehkä minä en ole oikea ihminen, jolle puhua.
Tapailin ennen yhtä ihmistä.
-Terapeuttia. Voin antaa yhteystiedot. -Kiitos, mutta...
Taidan nyt levätä vähän.
En ole nukkunut kunnolla aikoihin.
Hyvä on.
Voi miten -
koskettavaa. Kaikki puhe perheestä, isästä ja ajasta...
-Ole hiljaa! Hän kuulee. -Alan vetistellä.
Käskin pukeutua asiallisesti.
Tämä on paras asuni.
Katsotaan ukon kaapista.
-Kunhan saan maksun. -Kun työ on tehty.
Kerrataan vielä yksityiskohdat.
Eli minun pitää vain mennä sinne ja esittää isääsi?
-Sinne päin. -Mikä peitetarinamme on?
Mitä?
Olinko tosi nuori, kun sain sinut? Jotain 16, nuori ja -
harhaanjohdettu?
Äitisi, se lunttu.
Kuka hän lie ollutkin. Tapasimme -
diskossa. Muista se.
Seksi oli taivaallista.
Siinäpä häiritsevä välähdys aivoistasi.
Älä kerjää jäähyä itsellesi.
Hei, Johnny täällä. Empire Avenuella olisi hinattavaa.
Täällä on täysi kaaos.
Autoja on niin kauas kuin silmä kantaa.
Kerro, miten hoidit Lontoon keikan -66. Se oli hienoa työtä.
Vannon, etten tiedä, mistä puhut...
Olen vain hinausauton kuski. En ole edes käynyt Lontoossa.
-Tonnikalaa. Tahdotko puolet? -Ei kiitos.
Majoneesin puuttumisesta.
-Vaikuttaako Numero 5 sinusta vikisijältä? -Ei kuulemani perusteella.
Kyllin samanlainen.
Yhdennäköisyyttä on kyllä, mutta silmien väli on erilainen.
Leuka on erilainen. Tuossa on kuoppa.
Niin on.
En ole etsimänne...
Ei puhuta.
Hän oli ainoa kahvilassa, eikö?
-Oliko kahvilassa eilen muita? -Tarjoilija vain ja joku poika.
-Poika? -En minä tiedä. Hän oli outo.
Vastaa nyt. Miten outo?
Hän sanoi käyneensä siellä nuorena.
-Ajatteletko samaa kuin minä? -Italialaista ruokaa?
Keskity. Puhun siitä pojasta.
-Mitä? -Aikamatkustus on arvaamatonta.
Etenkin ilman salkkua.
Mitä jos poika on Numero 5?
Sitä on vaikea käsittää.
Sanoinhan, etten ole...
-Mistä muusta puhuitte? -Ei kai muusta.
Hei, mitä sinä teet?
Annan virtaa muistiisi.
Hän halusi osoitteen johonkin tavarataloon.
Siinä kaikki.
Tavarataloon. Kerro lisää.
Olen lähdössä lentokentälle. Ei yksi poissaolo mitään tee.
Patrick, oli isäni hautajaiset.
Oikeus varmaankin katsoo sen lieventäväksi asianhaaraksi.
Onko Claire siinä?
Puhuisin mielelläni tyttäreni kanssa, jos se sopii.
Ei.
Patrick!
Älä...
Oletko kunnossa?
Olen.
En ole koskaan tavannut ex-miestäsi,
mutta kuulostaa kusipäältä.
Niinkin voi sanoa.
Tiedätkö, sinun voi olla parempi täällä.
Minun voi olla parempi tyttäreni kanssa.
Tietenkin. Anteeksi. En...
Jos tahtoisin neuvoja, en pyytäisi niitä sinulta, Vanya.
Mitä tarkoitat?
Sinulla ei ole lasta.
-Et ole koskaan ollut suhteessa. -Olen.
Tiedätkö, millaista on rakastaa näin?
Että kun olette erossa, et voi hengittää?
Että kuolisit, ihan oikeasti kuolisit -
sen vuoksi, että hänellä on kaikki hyvin.
Sinä vetäydyt erillesi kaikista ja kaikesta.
Isä pakotti siihen.
Pakottiko isä sinut kirjoittamaan kirjankin?
Olet nyt aikuinen.
Voit syyttää ongelmistasi vain itseäsi.
Kuten sanoin pojallenne,
tiedot valmistamistamme proteeseista ovat luottamuksellisia.
Ilman asiakkaan suostumusta en voi auttaa.
Emme voi saada suostumusta, jos emme saa nimeä.
Ei ole minun ongelmani. En voi tehdä enempää.
Entä minun suostumukseni?
Anteeksi?
Kuka antoi teille luvan -
käydä käsiksi -
minun poikaani?
-Mitä? -Kuulitte kyllä.
-En ole koskenut poikaanne. -Niinkö?
-Mistä turvonnut huuli sitten tuli? -Ei huuli ole turvonnut.
Tahdon sen. Nimi tänne.
Olet hullu.
Et aavistakaan.
Rauha maailmassa. Miten suloista.
Luoja että sattui.
Soitan varti...
-Mitä sinä teet? -Pahoinpitely.
Ison Kihon toimistossa. Vartija tänne heti!
Nyt tapahtuu seuraavaa, Grant.
Lance.
Minuutin kuluessa tänne ryntää kaksi vartijaa.
He näkevät verta ja ihmettelevät,
mitä on tapahtunut. Me kerromme, että sinä -
hakkasit meidät paskaksi.
Pärjäät hyvin vankilassa, Grant.
Tuollainen pikku puppeli. Voi miten sinua pyöritellään kuin...
Pärjäät hienosti. Varmasti.
Jeesus, että olet sairas tyyppi.
Kiitos.
-Outoa. -Mitä?
-Kukaan ei ole ostanut silmää vielä. -Mitä tarkoitat?
Lokimme mukaan tuo sarjanumero...
Ei voi olla oikein. Sitä ei olisi edes valmistettu vielä.
Mistä sait sen?
Ei hyvä.
Minä olin kuitenkin hyvä. "Entä minun suostumukseni?"
Sillä ei ole väliä.
Miksi tämä silmä on niin tärkeä?
Joku menettää silmänsä seuraavan viikon kuluessa -
ja aiheuttaa maailmanlopun.
Saisinko sen 20 taalaa nyt?
-20 taalaa? -Niin, 20 taalaani.
Maailmanloppu tulee, ja sinä mietit vain kamaa?
On minulla vähän nälkäkin. Vatsa kurisee.
Olet hyödytön. Olette kaikki hyödyttömiä.
Relaa vähän, äijä.
Hei, nyt keksin, miksi olet niin kireä.
Sinua varmasti panettaa!
Kaikki ne vuodet itseksesi. Yksinäisyys varmasti panee pään sekaisin.
En ollut yksin.
Ai?
Kerro.
Hänen nimensä oli Delores.
-Olimme yhdessä yli 30 vuotta. -30 vuotta? Vau!
Minun pisin suhteeni kesti -
kai kolme viikkoa.
Sekin vain siksi, etten jaksanut etsiä yöpaikkaa.
Hän teki kyllä mahtavaa osso bucoa.
Viitonen?
Älä pysähdy. Aja vain.
Hei! Entä rahani?
Hän ei ole täällä, rouva Kowalski.
Herra Puddles ei ole täällä.
-Voinko auttaa? -Minä olen Leonard.
Neljän oppilaasi.
Unohdin. Olen kauhean pahoillani.
En tiedä mitään herra Puddlesista.
Rouva Kowalski on naapurini.
Hänen kissansa karkailee, ja hän luulee, että se tulee tänne.
Vanhempi rouva.
Ja minun pitäisi lakata puhumasta. Olen pahoillani. Tule sisään.
Näytän varmaan erilaiselta kuin tavanomaiset oppilaasi.
Voit laittaa...
Niin, noin 20 vuotta erilaiselta.
-Ilmoituksessa ei ollut ikärajaa. -Ei tietenkään.
Useimmat oppilaat ovat lapsia. On helpompaa oppia nuorena.
-Kuten kieliä. -Ich verstehe!
Saksaa. "Ymmärrän."
Opiskelin sitä kolme vuotta lukiossa. Enkä muista muuta kuin tuon.
No, tänne päin.
Minä vain... Anteeksi.
-Ei haittaa. -Järjestelen vähän.
Päätit jo aloittaa. Minä otan tämän.
Aloitetaan ihan perusasioista.
-Hei, Diego. -Terve, Nigel.
Hei, Diego.
Hyvin menee.
PANNUHUONE
-Haistoin sinut. -Mitä hittoa?
-Olisit voinut tappaa minut. -Jos haluaisin, olisit kuollut.
Kiva kämppä.
Pidän tästä.
Mikset kertonut?
Kertonut mitä?
Ottelit silloin, kun isä kuoli.
Kysyin noilta hepuilta.
En todistele syyttömyyttäni sinulle -
tai muillekaan perheenjäsenille.
Olet oikeassa.
-Ajattelin vain... -Niin.
Tiedän, mitä ajattelit.
Ja nyt...
Mukavaa päivänjatkoa.
Veli.
Hyvä on.
-Siitä se lähtee. -Valitsin oikean opettajan.
En tiedä siitä.
Seuraava oppilas varmaan kertoo, mitä teen väärin.
Hän on sellainen ihmelapsi.
Ei huolta. Minä en ole ollut ihmelapsi missään.
Sitten meitä on kaksi.
No, nähdään ensi viikolla. Harjoittele jousen pitoa. Ehkä -
voit hankkia viulunkin.
Voit sanoa rehellisesti.
Onko sinusta outoa opetella viulunsoittoa näin vanhana?
Ei.
Monet alkoi maalata tosissaan vasta nelikymppisenä.
Hän pärjäsi ihan hyvin.
Jos rakastat musiikkia, olet oikeassa paikassa.
Kuvailet ehkä enemmän isääni. Hän rakasti musiikkia.
Oikeastaan siksi tulin. Hän kuoli jokin aika sitten.
-Otan osaa. -Ei se mitään.
Suhteemme oli hankala.
Emme oikein ymmärtäneet toisiamme.
Hän rakasti viulunsoittoa. Se ei ollut minun juttuni.
Nyt kai tulin ymmärtääkseni häntä paremmin.
Jos siinä on mitään järkeä.
Perhe.
Sen kanssa ei ole ikinä helppoa.
Anteeksi näin synkät puheet.
-Typerää. -Ei.
Typerää on se, ettei tiedä.
Usko pois, minä ymmärrän.
No, kiitos.
Nähdään ensi viikolla.
Olen puuseppä. Minulla on paja Bricktownissa.
Tule joskus käymään. Vilkaisemaan.
-Tällä viikolla en ehdi... -Ei se mitään. Ymmärrän.
Toiste.
Nähdään ensi viikolla.
Hei.
Allison-neiti.
Etsin sinua.
Mistä tiesit, että olen täällä?
Helposti.
Tulit aina tänne, kun sinulla oli paha mieli.
Kuka kertoi, että...?
Luther.
Itse asiassa Vanya-neiti.
Hän soitti varmistaakseen, että olet kunnossa.
Niin. Sanoin hänelle melko ikäviä asioita.
Hän on sisaresi. Hän tietää, ettet tarkoittanut.
Epäilen.
Ei hän tiedä minusta, mutten minäkään tiedä paskaakaan hänestä.
-Ei kiroilla. -Anteeksi.
Siitä on aikaa, kun olemme olleet saman katon alla.
Lähes 13 vuotta.
Miten pärjäsit? Yksin tässä talossa niin pitkään?
No, asioihin tottuu,
vaikka joskus ei kannattaisi.
Tule mukaan. Näytän jotain.
Se voi piristää.
Ja sammuta se tupakka hyvin.
Ettei syty tulipaloa.
Isäsi lopetti nauhoitukset vuosia sitten.
Tulen silti tänne toisinaan.
Kun kaipaan teitä.
Tämä on...
Useimmilla perheillä on kotivideoita.
Meillä on valvontakameran kuvaa.
-Toivoin, että tämä piristäisi sinua. -Se piristääkin.
Voi, miten pieniä olimme.
Luther, lopeta.
Ben ja minä?
Minulla on ikävä häntä.
Ja Vanya.
Miksei häntä otettu mukaan?
Jos joku kohtelisi Clairea tuolla tavalla...
-Olit lapsi, Allison-neiti. -Niin. Mutten ole enää.
Eikä ole hänkään.
Jos sinulla on aikaa, loput nauhat ovat tuolla kaapissa.
Lukitse ovi, kun lähdet.
Tavaraa on kadonnut viime aikoina.
Nämä eivät saa hävitä.
Voi luoja.
Isä.
Delores.
Mukava nähdä.
Minulla on ollut ikävä. Tietenkin.
No.
On ollut melko rankkaa pari päivää.
Ei!
Paska, ne ovat he.
Palaan pian.
Näitkö tuon?
Mitä nyt tehdään?
Aloita tuolta. Minä aloitan toisesta päästä.
Ammu kaikkea.
Joustava rannetuki. Jes!
Paska, toimi nyt!
Siinä.
-Se liukas paskiainen loikkasi taas. -Mennään.
Voi paska.
Tunkeilijoita Gimbel Brothersin tavaratalossa.
Laukauksia ammuttu. 6045 Vanderbilt.
Siinähän sinä olet. Olen etsinyt sinua.
Mitä sinä vielä täällä teet?
-Olin lähdössä. Pogo näytti... -Kuuntele.
Olin väärässä isän kuolemasta.
Mitä?
Olin väärässä Diegosta. Oman veljen syyttäminen on...
-Ymmärrän. -Kun näen teidät taas täällä...
Minun pitäisi yrittää tuoda meitä yhteen, ei erottaa.
-Olisitko jo hiljaa? -Mitä?
Olit oikeassa isästä.
Minun täytyy näyttää sinulle jotain.
Viitonen?
Mitä sinulle on tapahtunut?
Oletko kunnossa? Voimmeko auttaa?
Ette voi tehdä mitään.
Kukaan teistä ei voi tehdä mitään.
Tekstitys: Teija Kuivalainen