EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Minns du herrgårdsbyggnaden precis utanför staden?
Ja.
Det visade sig att vinkällaren var orörd.
Jag tog ett par lådor av din favoritbordeaux.
Överdriv inte, jag dricker inte för mycket.
Jag arbetar hårt varje dag.
Varför säger du ens så?
När ska det ske?
Den här apokalypsen.
Jag kan inte säga exakt när, men...
...vi har fyra dagar kvar.
Varför sa du inget innan?
-Det hade inte hjälpt. -Klart det hade.
Vi kunde ha hjälpt dig att försöka stoppa det.
Ni har redan försökt.
Vad menar du?
Jag hittade er alla.
Era kroppar.
Dör vi?
En hemsk död.
Ni var tillsammans,
och försökte stoppa dem som gör slut på världen.
Hur vet du det?
Du hade det här i din hand när jag hittade dig.
Du måste ha slitit ut det precis innan du dog.
Från vem?
Som sagt, jag vet inte.
Det finns ett serienummer.
-Tror du... -Det är en återvändsgränd.
Det är bara en glasbit.
Ditt as.
Vet du vad du just gjorde?
Nej, låt mig... Bort med dina aphänder!
Jag håller tills du lugnat ner dig.
Okej.
Nu då... vad pratar du om?
Vår bror har haft fullt upp.
Han var med vid skottlossningen i Griddy's, sen
vid varuhuset efter att männen attackerade akademin,
på jakt efter honom.
Inget av det är din ensak.
Det är det nu.
De har just dödat min vän.
Vilka är de, Fem?
De jobbar för min förra arbetsgivare.
En kvinna kallad Hanteraren.
Hon skickade dem för att stoppa mig.
När Diegos vän kom i vägen för dem,
-blev hon ett byte. -Nu är de mitt byte.
De kommer att få betala.
Det vore ett misstag. De har dödat farligare män än du.
Vi får väl se.
Förra arbetsgivare?
Vad handlar det här om? Och säg inte att det inte angår mig.
Det är en lång historia.
Vem i helvete är du?
Jag är här för att hjälpa.
Varför ska jag inte sätta en kula i skallen på dig?
För att...
...om du gör det,
får du aldrig höra mitt erbjudande.
Vilket vore tragiskt med tanke på dina...
...nuvarande omständigheter.
Jag arbetar för organisationen Kommissionen.
Vår uppgift är att bevara tidskontinuum via manipulering och borttagande.
Jag förstår inte.
Ibland fattar folk beslut som ändrar tiden.
Fria viljan är ett elände.
När det händer, skickar vi ut en agent som...eliminerar hotet.
Nej.
Du missförstår mig.
Du är inget mål.
Du är en rekryt.
Jag vill erbjuda dig ett jobb, Nummer Fem.
Vi har haft ögonen på dig ett tag.
Vi tycker du har stor potential.
Din förmåga att överleva har gjort dig känd på huvudkontoret.
Det och dina hopp i tiden.
Menar du att jag...
...kan lämna det här stället?
Återvända?
I utbyte mot fem års tjänstgöring.
När ditt kontrakt är slut,
kan du återvända till vilken tid och plats du vill,
med en bra pension.
Om ni kan ändra tiden, varför förhindrar ni inte det här?
Det är omöjligt, tyvärr. Du förstår,
allt det här,
var menat att ske.
Vilket vansinne, slutet av allt?
Inte allt.
Bara slutet av...
...något.
Så,
är vi överens?
De gjorde mig till ett instrument för rehabilitering av tidskontinuumet.
Eller rättelser, som de kallade dem.
Jag var inte den enda, det fanns andra.
Människor i fel tid,
avskurna från liven de en gång hade.
Jag vet inte hur de kom dit.
Men ingen av dem var lika bra som jag.
...tv-sändningarna från Dallas-Fort Worth visar er
hur president John F Kennedy anländer.
Folkmassorna vrålar för presidenten av USA.
Tusentals människor rusar för att få en titt till
när presidenten lämnar Love Field.
Presidentens bil kör iväg.
Presidenten och hans fru
åker mot centrala Dallas, där...
...tusentals redan väntar på gatorna...
De insåg inte att jag bidade min tid,
försökte hitta rätt ekvation
för att återvända.
Om jag bara kunde återvända kunde jag stoppa apokalypsen.
Rädda världen.
Dallaspolisen
har gått man ur huse idag,
och hanterar folkmassorna fantastiskt
med hjälp av Texas Rangers.
Jag bröt mitt kontrakt.
Vad är det?
-Nån slags tidsanomali. -Ur vägen!
Vad gör du?
Vänta!
Skottet tycks ha kommit från en kulle, nära gatan...
Herregud, de sköt presidenten!
President Kennedy är död. Det är officiellt.
Så...
...du var en torped?
Ja.
Men du hade väl en kodex?
Du dödade inte vem som helst.
Ingen kodex.
Vi eliminerade dem som ändrade tidslinjen.
-Även oskyldiga? -Det var min väg tillbaka.
-Men det är mord. -Luther, väx upp.
Vi är inga barn längre.
Det finns varken hjältar eller skurkar.
Bara människor som lever sina liv.
Men när världen går under dör alla de människorna,
inklusive vår familj.
Tiden förändrar allt.
-Den finns inte här. -Knarkaren kanske tog den.
Nähä? Nåt annat intelligent du vill tillägga?
Några saker.
BRÅDSKANDE
"Överträdelse av kod 6870-4A otillåten tur-och-returresa till 1968.
-förklaring fordras." -Fan, knarkaren.
Vad fan tar han oss för, en resebyrå?
Får vi inte tillbaka portföljen är vi körda.
Du borde ha följt reglerna och burit den med dig.
Om du hade hjälpt till att bära vore det inget problem.
Fysioterapi ingår inte i försäkringen men jag klagar inte.
Så du lider i tystnad.
-Kan vi sluta? -Visst.
Vi måste till huset och hitta knarkaren.
Menar du allvar? Vi överlevde knappt sist.
Vi måste veta vad vi har att göra med.
Jag undersöker familjen, du hittar knarkaren.
-Nu hämtar vi vår portfölj. -Okej.
-Hej. -Godmorgon.
Fin scarf.
Har du sminkat dig?
Bara lite.
Satan.
Vad är det?
Mina mediciner tog slut igår.
Jag brukar ha påfyllning i smörbyttan, men nu har jag bara smör.
Jag har en överraskning.
Bomboloni, från Petrolas bakeri. Som när vi var barn.
Vad gulligt.
Spara den, jag ska äta frukost med Leonard.
Blommor igår,
brunch idag, du dyker i med huvudet först.
-Är det nåt fel med det? -Hur väl känner du honom?
Tillräckligt väl för frukost.
Efter det där igår...
Jag har mina tvivel.
Allison.
Jag har inte sett dig på tolv år och nu ger du mig dejtingråd?
Jag är fortfarande din syster och jag oroar mig.
Vad är du orolig för?
Leonard verkar charmig och omtänksam. Perfekt, faktiskt.
Men jag vet att om nåt verkar för perfekt,
så är det inte perfekt.
Säger hon som baserat sitt liv på rykten.
Vissa menar det de säger.
Vanya?
Hej.
Vad?
Inget. Du verkar bara glad.
Jag mår bättre än jag gjort på länge.
Jaså?
Det är galet.
Jag har medicinerats sen...
...jag vet inte när.
Men medicinen tog slut igår och jag mår toppen.
Om du mår bättre utan, varför tar du den?
På tal om droger, jag köpte kaffe åt dig.
Allison kom förbi med kaffe tidigare.
Jag klarar mig.
Ni tillbringar mycket tid tillsammans.
På sätt och vis.
Vi har inte setts på åratal. Sen hon kom tillbaka har hon...
...försökt vara storasyster.
-Trots att vi är lika gamla. -Är ni?
-Ja, alla föddes på samma dag. -Ja.
Ja, visst.
Hela... Umbrella-grejen.
Jag glömde.
-Det måste ha varit konstigt. -Ja.
Ingen födelsedagspojke eller flicka, bara födelsedagsbarn.
Kan du tänka dig att dela födelsedag med sex världsberömda skitstövlar
-som vet att de är bättre än du? -Nej.
Jag kanske tar kaffe ändå.
Vet du,
jag tror inte din syster gillar mig.
Nej, det är...
Hon tycker inte att jag är kapabel att fatta egna beslut.
Hon kanske har rätt.
Du saltade precis ditt kaffe.
Åh, förlåt.
Förlåt mig.
Jag har mycket i huvudet.
De ringde och sa...
...att orkestern söker ny förstastol.
Vänta lite, vad hände med den andra tjejen?
Hon bara slutade dyka upp.
Bra. Goda nyheter.
-Då kan du söka. -Nej.
-Jag är inte redo för det. -Vanya.
Du är en fantastisk violinist.
Du lärde mig spela "Broder Jakob" på mindre än en timme.
Det är imponerande.
Jag menar allvar, om du bara tror på dig själv för en gångs skull,
kommer det att hända bra saker.
Dave.
Mår du bra?
Ja, jag bara...
...natten var lång.
Mer än en natt, va?
Ja.
Jag minns inte id-brickorna.
De tillhörde en vän.
Den nya tatueringen, då?
Jag minns inte ens när jag gjorde den.
Som sagt, natten var lång.
Du gjorde det, eller hur?
Vad pratar du om?
Jag känner igen symptomen, Klaus.
Symptom på vad?
Jetlag.
Klåda i hela kroppen.
Huvudvärk som känns som om man har bomull i näsan och hjärnan.
Tänker du berätta?
När dina polare bröt sig in i huset och inte kunde hitta dig,
tog de mig gisslan istället.
-Och du stal deras portfölj. -Ja.
Jag trodde det var pengar i den, eller att jag kunde panta den.
-Sen öppnade jag den. -Och då hamnade du var?
Eller borde jag säga när?
-Gör det nån skillnad? -Gör det...
Hur länge var du borta?
-Nästan ett år. -Ett år...
-Vet du vad det betyder? -Ja, jag är tio månader äldre nu.
Det här är inget skämt, Klaus.
Hazel och Cha-Cha gör vadsomhelst för portföljen.
-Var är den nu? -Jag förstörde den.
Borta.
Hur fan tänkte du?
Varför bryr du dig?
För att jag behövde den, för att återvända.
För att börja om.
Bara...
-Vart ska du? -Förhöret är över, bara...
...gå.
Du måste låta mig sköta det.
Du är inte...
Du älskar att säga vad jag får göra.
Du kanske skulle prova mitt sätt nån gång.
Vad hände här?
-Du ser ut som fan. -Tack. Vart ska du?
-Nix. -Va?
Jag skjutsar dig inte.
-Jag kan ju inte köra. -Bryr mig i...
Jag hämtar mina saker. Två minuter.
ARGYLES ALLMÄNNA BIBLIOTEK
PEABODY ACCEPTERAR MEDBORGERLIGT PRIS
MR PEABODY FIRAR 100-ÅRSDAG
Prosit.
Tack.
PEABODY BRÖLLOP
LOKALA HANTVERKARE STÖDER ÅRLIG INSAMLING
Det var länge sen.
Nåja...
-Mycket folk idag. -Tisdagsspecialen.
De med kräm reas ut.
Är de inte sålda till midnatt blir de hårda som puckar.
Så,
vad vill du ha?
Det är en bra fråga.
Glaserade: pålitliga, enkla. Choklad är sensuellt.
Syltfyllda: bäst, men med störst potential för besvikelse.
Jag vet ingen råd.
Jag ska nog sitta och fundera.
Du får tänka snabbt, för jag ska gå på lunchrast.
Jag kan äta.
Mår du bra?
Oj.
Det var nåt nytt.
Min bror Klaus är tyst.
Sist du var så tyst var vi 12.
Du hade på dig Graces klackar, ramlade och bröt käken.
Hur länge var käken surrad?
Åtta veckor.
Åtta veckors lycksalighet.
Släpp av mig här.
Säkert att du är okej?
VETERANER FRÅN UTLÄNDSKA KRIG
Hej, Dave.
Dave.
Dave!
Kan du bara gå.
Inte förrän du berättar.
Är det ett hot? Hotar du mig?
Hej, grabbar.
-Den här baren är bara för veteraner. -Jag är veteran.
Jaså?
-Var tjänstgjorde du? -Det angår dig inte.
Det är modigt att låtsas vara en av oss.
Jag har rätt att vara här, precis som du.
Skitstövel.
Lugna ner dig, marinsoldat.
Min bror har druckit för mycket.
Vi kan väl lägga ner och skiljas åt.
-Visst. -Tack.
-Klaus... -Om ni ber om ursäkt.
Okej.
Jag är ledsen.
Han är ledsen. Alla är ledsna.
Så, är du nöjd?
Jag vill höra honom säga det.
-Jag försöker... -Han har rätt, Diego.
Jag vill be om ursäkt...
...för att du...
...beter dig som en byfåne!
Det här är trevligt.
Ja.
Mina vänner bor här.
Jag är en "ryckare".
-Är det nåt med droger? -Nej.
Det är det vi fågelskådare kallar varandra.
Där har du en rödbröstad savspett.
Han tycks vara blyg runt damerna.
Titta där borta.
Det är...
...en tallskogssångare, även känd som Kirtland...
...skogssångare, ovanlig.
Så du bara...
...sitter här och tittar på dem? Du skjuter dem inte?
Aldrig.
Jag bara...
...jag tycker om hur fria de är, så i nuet.
När de är hungriga äter de,
när de är trötta går de till boet, när de är kåta...
Livets hemlighet.
Håll det enkelt.
-Vi komplicerar allt. -Det är sant.
Jag brukade njuta av mitt liv. Nu är det bara jobb.
Sista tiden har jag...
...bara gått på automatik.
Jag reser 52 veckor om året, jag har inget hem.
Det måste vara svårt att aldrig stanna länge nog för att känna sig hemma.
-Jag skulle sakna min säng. -Jag äger ingen säng.
Vad sorgligt.
Alla borde ha ett bo att flyga till när de är trötta.
Du då?
Du vill väl inte spendera resten av livet med att sälja munkar.
Jag har sparat för att kunna flytta till landet.
Jag ska odla grönsaker och kanske öppna ett eget bageri,
och göra veganska munkar.
-Det är en bra plan. -Ja.
Något år till så har jag sparat nog.
Du borde nog...flytta fram tidsplanen.
Jaså? Varför?
Livet är kort.
Framtiden ger inga garantier.
Vill man ha något måste man satsa.
Ja.
Du pratar för mycket.
Vilket chockerande avslöjande, Diego.
Allt är ett skämt för dig. Kan du sluta?
Varför tar du den här skiten?
Kolla här.
Min kropp är ett tempel.
-Allt det du gör är bara svaghet. -Vackert. Nåväl,
svaghet känns så skönt.
-Vad är det med dig? -Slå mig inte!
Säg inte att allt är bra, jag såg dig där inne.
-Du grät som ett barn! -Jag har förlorat nån.
Jag har förlorat den enda...
...den enda person jag nånsin älskat mer än mig själv.
Skål.
Du har det bättre än de flesta.
När du förlorar nån,
kan du ändå...
...se dem närhelst du vill.
Där är han.
Jag känner honom.
Hur kan du känna...
Han och en väldigt arg dam torterade mig. Jag undkom knappt.
Vi måste ta honom.
Vi är nåt på spåren, Delores.
Inte vattentätt, men lovande.
Vem pratar du med? Vad är det här?
-En sannolikhetskarta. -Över vad?
Vems död som räddar världen.
Jag är nere i fyra.
En av de fyra personerna orsakar apokalypsen?
Nej, men deras död kanske hindrar den.
Jag förstår inte.
Tid är flyktig. Minsta lilla förändring
kan leda till vitt skilda resultat i tidskontinuumet.
Fjärilseffekten.
Jag ska bara hitta dem med störst möjlighet
att påverka tidslinjen, oavsett vem, och döda dem.
Milton Greene. Är han en terrorist eller nåt?
Trädgårdsmästare, tror jag.
Du skojar.
Det här är galet, Fem.
-Var hittade du det? -I pappas rum.
Han sköt noshörningar med det. Det liknar vapnet jag arbetade med.
Passar bra på axeln och är pålitligt.
Du kan inte... Milton är bara en oskyldig man.
Det är matematik.
Hans död kan rädda miljarder liv.
Han dör ändå om fyra dagar. Ingen slipper apokalypsen.
-Vi gör inte så här. -Vi gör ingenting, jag gör.
Du får inte döda oskyldiga, oavsett hur många du räddar.
Försök stoppa mig.
Du ska ingenstans.
Lägg
henne
ner.
Släpp vapnet. Du dödar ingen idag.
Hon är viktig för dig. Tvinga mig inte.
Det är hon eller vapnet.
Bestäm du.
Jag kan hålla på hela dagen.
Du är en bra person, Fem.
Annars skulle du inte riskera allt för att försöka rädda oss.
Men du är inte ensam längre.
Det finns ett sätt.
Men det är nästan omöjligt.
Omöjligare än att du kom tillbaka?
-Åh, hej. -Hej.
-Får jag komma in? -Tyvärr, jag måste öva.
Du vill inte höra, men jag var precis på biblioteket och kollade upp Leonard.
Va? Varför det?
Vanya, allt finns registrerat. Om du söker på mig, finns...
Du är världsberömd.
Okej. Dåligt exempel.
Poängen är att det borde stå nåt om honom.
Men jag hittade bara hans bild och nummer.
-Som om han inte fanns. -Du är otrolig.
Du försöker svartmåla nån jag gillar. Vem gör så?
Jag har träffat nog med äckel. Jag litar inte på honom.
Du litar inte på mig.
-Va? Nej. -Det handlar inte om dig.
För första gången tycker nån att jag är speciell.
-Jag är orolig för dig. -Du är inte min mamma.
Oroa dig för din dotter.
Det var inte rättvist.
Jag vill att du går.
Enkelsängar. Blir det futonsängar på golvet sen?
-Spelar det nån roll? -Det är bara en natt.
Lätt för dig att säga.
Jag har kollat efter portföljen i varenda pantbank.
Du har hängt på biblioteket.
Nu vet vi nåt om familjen som kan hjälpa.
Familjen Hargreeves handbok.
De är störda allihopa.
Nummer Fem kan resa i tiden utan portfölj, men inte så bra.
Den stora lunsen bodde på månen i några år.
Knarkaren kan frammana de döda, därför kände han till den döda ryskan.
Idioten i masken kan skruva allt han kastar, oftast knivar.
Honom måste vi oroa oss för.
Varför?
Han sitter på parkeringen bakom en glassbil.
Bingo.
Att döda de här människorna får dig inte att må bättre.
Men när det är över kommer jag att sova gott.
Visst.
Hotellportiern.
Det är från Fem.
-Hur hittade han oss? -Han kan alla våra protokoll.
Han har portföljen och vill ordna ett möte.
Kom, vi är redan sena.
Våra vänner där ute, då? Vi vill inte bli skuggade.
Manila, 1902.
Vi tar ishinken.
Sitt kvar.
Vad menar du? Killen torterade mig.
Jag har en plan.
Vad exakt är din plan?
Sitt kvar, sa jag.
Och du sa även att man får pubeshår av att slicka på batterier.
Vi var åtta.
För en gångs skull måste du lyssna på mig.
Gå tillbaka till bilen.
Kommer jag inte om två minuter är jag förmodligen död.
Då måste du hämta hjälp.
Okej?
Ja, okej.
Okej.
Ser du.
-Du brukade ta mig för en idiot. -Det gör jag än.
-De kommer undan. -Varsågod.
In i bilen.
-Tillhör det här din plan? -Håll käften.
Vad var det du hette?
Vanya.
Högre, tack.
Vanya Hargreeves.
Just det.
Nå...
Jag har aldrig gillat det.
Vad?
Dödandet.
Jag var bra på mitt jobb.
Jag var stolt över det.
Men jag njöt aldrig.
Alla de där ensamma åren.
Ensamhet gör konstiga saker med en.
Du var borta väldigt länge.
Jag var på månen i fyra år, det räckte mer än väl.
Ensamheten knäcker en.
Tror du de går på det?
Det jag vet är att de är desperata.
Som en polis som förlorat vapnet. Får kommissionen veta,
ligger de illa till.
De är dessutom fast här tills de får tillbaka den.
Jag borde hålla den.
Om de attackerar dig.
Okej, men var försiktig.
Jag menar... Jag har levt länge, men...
...du är ung och har livet framför dig.
Slösa inte bort det.
Då var det dags.
Om det går åt skogen,
hälsa Delores att jag är ledsen.
Är maskerna nödvändiga?
-Var är den? -Tänker du börja så?
Vi kan hoppa in i bilen och strunta i det.
Du hinner inte ens halvvägs.
Kanske. Men som du säkert har förstått är min bror inte en vanlig jätte.
När han fick ljuskronan på sig hände inget.
Innan ni hinner oskadliggöra honom slår han sönder portföljen.
Oss också, va? Hur kan vi komma överens?
Jag måste få kontakt med er chef och prata med henne.
Personligen.
-Om vad? -Jag tror inte det angår dig.
Säg inget om portföljen.
Det ska bli.
Vad händer nu?
Nu väntar vi.
Vad fan gör han här?
Kör snabbare!
Det är en fälla!
Häftigt trick, va?
Hej, Fem.
Du ser bra ut,
trots allt.
Kul att se dig igen.
Det känns som igår.
Fast du var lite äldre då.
Gratulerar...
...till föryngringen, förresten.
Väldigt smart. Det lurade oss.
Jag önskar att det var med flit.
Jag räknade fel på tidsutvidgningen och...
...du vet. Här står jag.
Du inser att det är lönlöst.
Varför säger du inte bara vad du vill.
-Jag vill att du stoppar det. -Det är inte möjligt, inte ens för mig.
Det som ska ske kommer att ske.
Det är vårt existensberättigande.
Jaså? Är inte överlevnad ett berättigande?
Jag blir bara ersatt.
Jag är endast...
...en liten kugge i maskineriet.
Den här fantasin,
du haft om att samla din familj för att stoppa apokalypsen.
Det är allt det är.
En fantasi.
Jag måste säga att vi är imponerade av ditt initiativ och...
...din envishet, det är verkligen något extra.
Därför vill vi erbjuda dig
en ny tjänst inom Kommissionen,
i ledningen.
Vad sa du?
Arbeta för oss igen. Det är där du hör hemma.
Det gick inte så bra sist.
Du skulle inte tillhöra rättelsedivisionen mer.
Jag talar om...
...huvud...
...kontoret.
Du får den bästa hälsovården och pensionen
och slipper det eviga resandet.
Du är ett distingerat proffs i...
...pojkshorts.
Vi har teknologin för att häva processen. Jag menar,
du kan inte vara lycklig så här.
Jag söker inte lycka.
Alla söker vi lycka.
Vi kan ordna det.
Vi kan göra dig...
...till dig själv igen.
Och min familj?
Vad är det med dem?
Jag vill att de ska överleva.
Allihopa?
Ja, allihopa.
Nåväl,
jag ska se vad jag kan göra.
Är vi överens?
En sak bara.
Fem?
Fem!
Kom och ta den!
-Kom. -Vänta.
Mina skor gör ont.
Vad i helsicke gör ni här?
Lämnade ni nyckeln i?
-Nej. -Fan.
In i bilen.
Luther, kör!
Då åker vi!
Satan!
Fan!
Hej. Hur gick det?
-Ärligt? -Ja.
Det var fantastiskt.
Jag har aldrig spelat utan mediciner, så jag var så nervös.
Men jag vet inte, det var som om jag fördes framåt av...
...en osynlig kraft.
-Som en utanför kroppen-upplevelse. -Ungefär.
Det var som om jag...
...kände allt till fullo, djupare.
-Jag fick den. -Va?
-Jag fick förstastolen. -Herregud, grattis!
Jag är glad för din skull.
Efter allt du gått igenom.
Du förtjänar det här.
Ingen har nånsin trott på mig som du.
Vanya.
Din tid är nu.
Hur mår du?
Bra.
Minns du vad som hände?
Det gör jag.
Förstår du varför barnen aldrig kan få veta?
Jag förstår.
Bra.
Undertexter: Victoria Heaps